ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
01 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6100/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року (суддя Кармазина Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Південно- Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 07.05.2025 №3908/11/28РРО/2278608873/ДПС/ТД-ФС про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 80000,00 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Суд не врахував, що відповідач не довів факт наявності трудового договору де-факто; існування підпорядкування; наявність трудових функцій; регулярність роботи; отримання доходу ОСОБА_2 .
Оскаржувана постанова винесена 07.05.2025 у відношенні ФОП ОСОБА_1 , але на той момент позивач уже не мав статусу ФОП, так як він припинив свою діяльність як ФОП 15.04.2025.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 01.02.2024 року, а 15.04.2025 року внесено запис про припинення підприємницької діяльності.
Працівниками Головного управління ДПС у Кіровоградській області на підставі наказу №326-п від 01.04.2025, направлення на перевірку від 02.04.2025 №1006 проведено 03.04.2025 перевірку господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за наслідками якої складено акт №3908/11/28/РРО/ НОМЕР_1 від 03.04.2025 року
Із змісту акту встановлено, що перед початком фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить ФОП ОСОБА_1 , продавець, 03.04.2025 р., здійснила продаж слабоалкогольного напою «Джин Тонік» за ціною 32,00 грн.
В поясненні від 03.04.2025 р. ОСОБА_2 повідомила, що є дружиною ФОП ОСОБА_1 , у разі його відсутності здійснює продаж товарів, трудовий договір не підписувала, зарплату за роботу не отримує.
До Південно - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли від Головного управління ДПС у Кіровоградській області копії матеріалів фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в ході якої встановлено допущення ним до роботи неоформленого працівника, громадянки ОСОБА_2 .
15.04.2025 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці складено листа про надання інформації, який направлено на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яким запропоновано надати пояснення та/або зауваження щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення, яке встановлено актом фактичної перевірки Головного управління ДПС у Кіровоградській області №3908/11/28/РРО/2278608873 від 03.04.2025 року.
Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, яке відбудеться 07.05.2025 року о 13:40 год. Вказане рішення позивачем отримано 18.04.2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
06.05.2025 року до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли заперечення від ФОП ОСОБА_1 , у яких зазначено, що під час фактичної перевірки він був відсутній в магазині, оскільки знаходився на лікуванні. Дружина була на період перевірки в магазині, вона також є підприємцем, не було ніяких роз`яснень, ніяких попереджень. Зазначає, що підприємницьку діяльність він припинив та не в змозі виплачувати штрафи. Також вказує на те, що такі перевірки повинні проводити відділи праці.
07.05.2025 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці прийнято постанову №3908/11/28/РРО/2278608873/ДПС/ТД-ФС, якою застосовано відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 80000,00 грн. за допуск 1 працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженої постанови було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці.
Згідно із пунктом 1 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
За змістом підпунктів 6, 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює: державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; державний контроль за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Відповідно до частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Відповідно до частин 1,2 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Відповідно до частин 1-4 статті 24 КЗпП України Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 6-2) при укладенні трудового договору з нефіксованим робочим часом; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.
При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 50 Закону України № 5067-VI «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
Відповідно до абзацу 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту» повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.
Згідно із частиною першою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Відповідно до частини четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд вірно зазначив, що власник підприємства або фізична особа, які використовують найману працю, повинні укласти трудовий договір з працівником, лише після укладення трудового договору з працівником та повідомлення про це ДПС у встановленому законом порядку особа може бути допущена до роботи.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений у Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17 липня 2013 року.
Згідно з абзацом першим пункту 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).
Згідно з абзацами третім - сьомим цього пункту штрафи накладаються на підставі:
- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Суд вірно встановив, що абзац сьомий пункту 2 Порядку №509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.
Відповідно до пункту 80.6 статті 80 ПК України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо). 
Суд першої інстанції вірно встановив, що акт перевірки ДПС, її територіального органу є самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю.
Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Як встановив суд першої інстанції, перед початком фактичної перевірки була проведена контрольна розрахункова операція, під час якої продавцем продано слабоалкогольний напій «Джин Тонік» за ціною 32 грн. Розрахунки за реалізований товар проводила ОСОБА_2 .
Контрольна розрахункова операція підтверджена актом проведення контрольної розрахункової операції від 03.04.2025 року, який підписаний гр. ОСОБА_2 (а.с.63зв.). Готівка за реалізований товар через РРО не проведена. Розрахунковий документ (фіскальний чек) не роздруковано та не надано.
Суд вірно встановив, що ОСОБА_2 , відповідно до даних аналітичної системи «Податковий Блок», не значиться у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 і фактично допущена до роботи без складання контракту та подання до органів ДПС повідомлення про прийняття на роботу. 
Згідно пояснення ОСОБА_2 , остання повідомила про те, що вона являється дружиною ФОП ОСОБА_1 та у разі його відсутності здійснює продаж товарів, трудовий договір не підписувала, кошти за роботу не отримує (а.с.65).
Суд дійшов вірного висновку, що актом фактичної перевірки об`єктивно встановлено факт допущення працівника до роботи без оформлення трудового договору.
Щодо посилання позивача на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2025 у справі №397/647/25, якою на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Суд вірно врахував, що адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155-1 КУпАП - є видом адміністративної відповідальності за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а предметом цього спору є правомірність застосування до позивача штрафу передбаченого абз.3 ч.1 ст.265 КЗпП за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Суд дійшов вірного висновку, що відповідач в даних спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Постанова у повному обсязі складена 01 липня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш