Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 506/326/26
Провадження № 2/506/276/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11.06.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л. 
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 72982,80 грн., 
В С Т А Н О В И В:

16.04.2026 року до суду надійшла позовна заява по даній справі через систему «Електронний суд». 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 07.08.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту позивача (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1585-9241 (далі в тексті – кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 19800 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період – 14 днів, комісія за видачу кредиту – 20% від суми кредиту, знижена відсоткова ставка – 0,9% на день, стандартна відсоткова ставка – 1% на день.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Однак відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув кредит, а також не виконав інші свої грошові зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 24.02.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 72982,80 грн, з них: заборгованість за кредитом – 19800 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 39322,80 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України – 9900 грн, заборгованість по комісії – 3960 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Після отримання інформації щодо останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою від 28.04.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи /а.с.11/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Враховуючи, що зареєстроване місце проживання відповідача невідоме, відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, виклик відповідача в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на сторінці Окнянського районного суду Одеської області /а.с.58/.
Крім того, відповідно до ч.7 ст.14 ЦПК України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Згідно довідки про доставку електронного документу, сформованої в автоматизованій системі документообігу суду, судова повістка про виклик до суду від 29.05.2026 року (про виклик відповідача в судове засідання на 11.06.2026 року на 08:30 год) доставлена відповідачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет 30.05.2026 року о 06:44:46 год /а.с.60/, тобто своєчасно.
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). 
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
07.08.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1585-9241 продукту «MaxiKasa», з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 19800 грн. в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, строком на 300 календарних днів, з датою повернення кредиту – 02.06.2026 року /а.с.13-15/. 
Згідно з п.3.1 вказаного договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». 
Згідно з п.4.6 кредитного договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування кредитом за Зниженою процентною ставкою).
Знижена процентна ставка становить 0,90 % за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом всього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту та повертає Кредитодавцю отриманий кредит згідно Графіка платежів за зниженою ставкою, який є Додатком 2 до цього договору (п.10.2 Кредитного договору).
Комісія за видачу кредиту становить 20% від суми виданого Кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів (п.4.7 Кредитного договору).
Базовий період відповідно до п.4.4 Кредитного договору, складає 14 календарних днів. 
Згідно з п.4.2 Договору, Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п.4.1 цього Договору (19800 грн.) на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. 
У розділі 13 Кредитного договору «Реквізити сторін», відповідач зазначив номер особистого електронного платіжного засобу – НОМЕР_1 . 
Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», 07.08.2025 року на підставі кредитного договору №1585-9241 від 07.08.2025 року, відповідачу видано кредит в сумі 19800 грн. шляхом перерахування на картку № НОМЕР_1 за допомогою системи EasyPay, платіж №1653094636 /а.с.36/. 
За повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», транзакція переказу коштів №1653094636 від 07.08.2025 року, платник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», сума переказу 19800 грн на картку НОМЕР_1 успішно виконана. Призначення платежу: «Видача кредитних коштів за договором №1585-9241 від 07.08.2025 року, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 » /а.с.35/.
П.5.1 кредитного договору встановлено обов`язок Позичальника повернати отриманий кредит у останні дні останніх 8-ми Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
Згідно розрахунку заборгованості, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором та станом на 24.02.2026 року має заборгованість в сумі 72982,80 грн., з них: основний борг – 19800 грн., заборгованість за відсотками – 39322,80 грн., заборгованість за комісією – 3960 грн, заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦК України – 9900 грн /а.с.37-39/. 
05.03.2026 року позивачем відповідачу була надіслана вимога про дострокове повернення Кредиту, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору, щодо внесення оплати, внаслідок чого виникла заборгованість, прострочена на строк понад один календарний місяць /а.с.40, 41/.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до п.5.1 Кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. 
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 19800 грн, відсотками за користування кредитом в сумі 39322,80 грн та комісією в сумі 3960 грн, а всього в сумі 63082,80 грн підлягає задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення заборгованості за відсотками на підставі ст.625 ЦК України в сумі 9000 грн, слід зазначити наступне.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, згідно з п.8.2 кредитного договору, у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту) та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 401500 (чотириста однієї тисячі п`ятсот) процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. 
При цьому, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нараховано відсотки згідно ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 9000 грн підлягають списанню кредитодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Так як позов задоволено частково (на 86,43%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2301,11 грн (2662,40 грн*86,43%).
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання невідоме, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 72982,80 грн задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1585-9241 продукту «MахіKasa» від 07.08.2025 року в сумі 63082,80 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту - 19800 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 39322,80 грн, заборгованість за комісією - 3960 грн). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2301,11 грн. 
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Повне судове рішення складено 16.06.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко