Справа № 450/3933/25 
Провадження № 2/450/347/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:  
головуючого - судді Мельничук І. І.
при секретарі Дикій О. Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в інтересах якого діє представник Панченко Юлія Валерїівна, до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу,- 
в с т а н о в и в :
в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в інтересах якого діє представник Панченко Юлія Валерїівна, до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, в якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 120 238,18 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 12 січня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом JAGUAR I-PACE, д.н. НОМЕР_1 , у с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., здійснили зіткнення із транспортним засобом Volkswagen golf, д.н. НОМЕР_2 . У результаті Volkswagen golf, д.н. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області № 450/234/25 від 25.02.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. У зв`язку з тим, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Перша» за полісом EP-221911640, ПрАТ «СК «Перша» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 120 238,18 грн. Відповідно до пп. а пп. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі – Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, заборгованість Відповідача перед ПрАТ «СК «Перша» складає 120 238,18 грн. Враховуючи вищенаведене просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
У судове засідання представник позивача – Панченко Ю. В. не з`явилась, однак у позовній заяві просила справу розглядати без участі представника позивача, а позовні вимоги задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Відзиву чи інших клопотань на адресу суду не скеровував. 
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом ст. ст. 11, 15 ЦП України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Захист цивільних прав-це передбачені законом способи оборони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Згідно зі статтею 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.
Між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Перша» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 221911640, відносно транспортного засобу JAGUAR I-PACE, д.н.з. НОМЕР_1 .
12.01.2025 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу JAGUAR I-PACE, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Volkswagen golf, д.н.з НОМЕР_2 .
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Спеціальним законом, який визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства є ЗУ «Про доступ до судових рішень».
У статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
З наведеного вбачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, про що також зазначено у постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20.
З відкритого доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою Львівського апеляційного суду від 14.04.2025 року постановлено апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Швеця Дмитра Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.
Вказана постанова набрала законної сили 14.04.2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року в справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року в справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Із мотивів постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року судді Мусієвського В. Є. встановлено також, що 25 лютого 2025 року суддею Пустомитівського районного суду Львівської області винесено постанову у справі № 450/234/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
З відкритого доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вищевказана постанова також оскаржувалась, однак постановою Львівського апеляційного суду від 14.04.2025 року, постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишено без змін, а тому така набрала законної сили 14.04.2025 року.
Вина ОСОБА_1 окрім іншого, підтверджується також відповіддю із НПУ, схемою місця ДТП від 12.01.2025 року, поясненнями про факт та обставини настання ДТП від 20.01.2025 року.
Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт.
На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 120 238,18 грн., які було сплачено потерпілому ОСОБА_3 , згідно платіжної інструкції № 15878 від 13.05.2025 року.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п.38.1.1.а ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 120 238,18 грн. підлягає задоволенню.
Судовим розглядом доводів сторони позивача не спростовано, враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов є підставним, вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат:
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в інтересах якого діє представник Панченко Юлія Валерїівна, до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, – задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ЄДРПОУ 31681672) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 120 238,18 грн. (сто двадцять тисяч двісті тридцять вісім гривень 18 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ЄДРПОУ 31681672) сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст судового рішення складено 03.02.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук