УХВАЛА
19 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 442/8728/24
провадження № 61-7472ск26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 22 травня 2023 року, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 22 травня 2023 року. 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн.
Постановою Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
03 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду через засоби поштового зв`язкуз касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року (повний текст якої складено 30 березня 2025 року), справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вирішити питання судових витрат.
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено ним з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року (повний текст якої складено 30 березня 2025 року) він отримав 23 травня 2026 року. На підтвердження цієї обставини він надав суду копію супровідного листа із зазначеною датою відправки «04 травня 2026 року» та копію конверта суду апеляційної інстанції, адресованого   ОСОБА_1 , із зазначенням трек-номеруR067177157322 (згідно з даними сайту «Укрпошта» поштове відправлення за указаним трек-номером вручено особисто 23 травня 2026 року).
Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткового рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин його пропуску.
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-6зцс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2018 року у справі № 916/613/17, від 23 червня 2020 року у справі №696/1693/15-ц, від27 листопада 2024 року у справі № 204/8017/17, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15 ц, від 07 липня 2019 року у справі № 201/13235/15-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 205/5292/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 621/2725/17, від 03 квітня 2020 року у справі №561/910/18, від 21 травня 2020 року у справі № 756/11048/18, від 11 червня 2020 року у справі 141/875/17-ц, від 19 травня 2020 року у справі № 624/600/16-ц, від 27 січня 2021 року у справі № 263/16183/18, від 16 червня 2022 року у справі №569/20510/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема статей 234, 235, 1046, 1051 Цивільного Кодексу України у разі укладення договору позики без фактичної передачі коштів за наявності ознак фіктивності або удаваності правочину, а також якщо в момент укладення договору позики і передачі грошей сторони (позикодавець і позичальник) перебували в різних містах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Також заявник указує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України. Наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
У касаційній скарзіОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткового рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року до закінчення касаційного провадження. 
Клопотання аргументовано необхідністю забезпечити збалансованість інтересів сторін, а також посиланням на значний розмір присуджених до стягнення судових витрат .
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, суд касаційної інстанції, вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення у випадку його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення повинно бути мотивованим. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Верховний Суд зазначає про відсутність процесуальних підстав для зупинення виконання (дії) рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткового рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026, так як заявником не наведено обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень, та не надано доказів на підтвердження заявленого клопотання. Саме по собі оскарження судового рішення у касаційному порядку не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання(дії) останнього.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткового рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року.
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 22 травня 2023 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року.
Витребувати із Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу № 442/8728/24. 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання (дії) рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року, додаткового рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2026 року до закінчення касаційного провадження.
Ухвалу про відкриття касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, а також іншим учасникам справи із копіями касаційної скарги та доданих до неї документів.
Роз`яснити учасникам справи № 442/8728/24 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 липня 2026 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник