Справа № 404/11060/25 
Номер провадження 2/404/4144/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ 

19 травня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропи вницького
в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.
за участю секретаря Котової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Херсонського державного аграрно-економічного університету, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Херсонським державним аграрно-економічного університетом, у жовтні 2025 року, подано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання освітніх послуг в сумі 13500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Херсонським державним аграрно-економічним університетом та ОСОБА_2 було укладено договір № 16102 від 19.06.2024 року про надання освітніх послуг. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 073 «Менеджмент», денної форми навчання. Наказом від 27 червня 2024 року № 100-ст ОСОБА_3 зараховано з 01.09.2024 року студентом 1 курсу очної денної форми навчання, за кошти фізичних та юридичних осіб. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Договору, відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово, не пізніше ніж за 10 днів до початку кожного навчального семестру. 22.08.2025 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, на підставі наказу ректора Університету № 156/ст за порушення умов договору про надання освітньої послуги, укладеного з університетом, з 22.08.2025 року. Відповідачем не оплачено за період навчання 13500,00 гривень, а тому позивач звернувся до суду.
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 09 грудня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.30).
Представником позивача подано до суду клопотання про стягнення судових витрат (вх. № 21419 від 04.05.2026 року), відповідно до якого просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3300,00 грн (а.с. 47-60).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 21374 від 04.05.2026) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 43-46).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 36, 61), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав.
Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, та є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.
Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що між Херсонським державним аграрно-економічним університетом та ОСОБА_2 було укладено договір № 16102 від 19.06.2024 року про надання платної освітньої послуги (а.с. 10-13).
Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача вищої освіти магістр, за спеціальністю 073 «Менеджмент», денної форми навчання, за кошти фізичних та /або юридичних осіб.
Наказом від 27 червня 2024 року № 100-ст ОСОБА_3 зараховано з 01.09.2024 року студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальностями (спеціалізаціями) за кошти фізичних та/або юридичних осіб (а.с.14-15).
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Договору № 16102 від 19.06.2024 року відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово, не пізніше ніж за 10 днів до початку кожного навчального року або семестру.
22 серпня 2025 року ОСОБА_3 відраховано зі складу студентів університету, на підставі наказу ректора Університету № 156-ст за порушення умов договору про надання освітньої послуги. Підстава: службова записка ОСОБА_4 , головного бухгалтера (а.с. 16).
Відповідачем не оплачено за період навчання 13500,00 гривень, що підтверджується розрахунком № 1451/02-23/23 від 13.10.2025 року (а.с. 19).
Наказом Херсонського державного аграрно-економічного університету від 11.03.2022 року №24/ОД «Про організацію освітнього процесу в умовах воєнного стану» в університеті запроваджено режим дистанційного навчання з 14 березня 2023 року (а.с. 8).
Зазначеним наказом було реалізовано норми, передбачені статтею 57-1 Закону України «Про освіту», відповідно до якої держава гарантує в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану здобувачам освіти, незалежно від місця їх проживання (перебування), на час особливого періоду організацію освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників.
Отже, Херсонський державний аграрно-економічний університет надає можливість здобувачам вищої освіти навчатися у найбільш безпечній формі (зокрема, дистанційній в синхронному та асинхронному форматах), тобто виконує свої обов`язки щодо надання освітніх послуг відповідачу в умовах воєнного стану у повному обсязі.
Після початку повномасштабного вторгнення для великої кількості здобувачів невиконання індивідуального навчального плану стало наслідком обставин непереборної сили. Тому університет не припиняв свою роботу і надавав освітні послуги здобувачам.
Статтею 46 Закону України «Про вищу освіту» однією із підстав припинення відрахування студента визначено його власне бажання. Проте за період навчання Одержувач ОСОБА_5 не зверталася до Херсонського державного аграрно-економічного університету з відповідними заявами.
Окрім того, відповідно до пункту 2 частини 3 розділу У Договору про надання освітніх послуг, його дія припиняється за угодою сторін. Відповідних заяв від замовника (відповідача) до позивача також не надходило.
Проте, і оплата за навчання ОСОБА_2 не здійснювалась.
З метою реалізації конституційного права на освіту, враховуючи рекомендації МОН України, викладені в листі від 10.03.2022 №1/3404-22, Херсонським державним аграрно-економічним університетом прийнято наказ від 15.03.2022 №51а/ст, яким надано можливість здобувачам відтерміновувати оплату за надання освітніх послуг, які навчаються за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб на час дії воєнного стану (а.с. 9).
Університетом обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. У результаті чого утворився борг в сумі 13500,00 гривень.
Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша). Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга).
Згідно частини 1 статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за освітні послуги у розмірі 13500,00 грн - сума основного боргу.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3300,00 грн.
Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 Цивільного процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Цивільного процесуального кодексу України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1136/18.
Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги у справі № 404/11060/25 (а.с. 52); витяг із договору № 10 про надання правничої допомоги адвоката від 15 січня 2025 року (а.с. 53-54); протокол погодження договірної ціни (а.с. 54 на звороті - 55); Акт приймання-передачі наданих послуг № 10 від 27 жовтня 2025 року до договору № 10 від 15 січня 2025 року (а.с. 56); платіжну інструкцію № 2373 від 27 жовтня 2025 року на суму 35750,00 грн (а.с. 57) 
Враховуючи, категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в порядку пункту 1 частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем у справі судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3300,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 526, 610, 611, 625, 626, 629, 901, 903, 907, статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 272, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Херсонського державного аграрно-економічного університету, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонського державного аграрно-економічного університету заборгованість за освітні послуги в сумі 13500,00 грн, а також 3028,00 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3300,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи: 
Позивач: Херсонський державний аграрно-економічний університет, код ЄДРПОУ 00493020, місцезнаходження: 73006, місто Херсон, вулиця Стрітенська, будинок № 23;
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 19.05.2026 року. 

Суддя Фортечного районного 
суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Л. Д. Кулінка