Справа № 457/1879/25
провадження №3/457/17/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2026 року м. Трускавець
Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ЕПР1 № 517590 від 19.11.2025 року, 19.11.2025 о 00 год. 00 хв. м. Трускавець, вул. Помірецька, 55, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор 1611, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 заперечував наявність в нього будь яких ознак наркотичного сп`яніння, які би були підставою для проходження огляду, а також заперечував відмову від проходження огляду. Поведінка була зумовлена незнанням та розгубленістю в ситуації, оскільки працівниками не було роз`яснено його прав.
Заслухавши правопорушника, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного:
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, долучено наступні документи: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 19.11.2025 року
- рапорт інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Б.Шубеляк від 19.11.2025 року.
Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додається відеофіксація на СD диску.
Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 517590 від 19.11.2025 року, в ньому вказано що «19.11.2025 року о 00:00 год в м.Трускавець по вул. Помірецька,55….», в цей час коли в рапорті інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Б.Шубеляк від 19.11.2025 року вказаний час зупинки автомобіля – «14:30 год..».
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 517590 від 19.11.2025 року року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Наведені обставини вказують на істотне порушення та те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основними процесуальним документам, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимим доказом у справі.
Відповідно до пп.1 п.2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Відповідно до п.2 Розділу 3 зазначеної Інструкції, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому, в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
В цей час зйомка є неповною, оскільки на ній не зафіксовано оформлення направленні водія ОСОБА_2 в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння.
В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції від 19.11.2025, в якому вказано, що такий складено 19.11.2025, без зазначення посадавої особи яка склала це напавлення. Також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що такий складався при ОСОБА_1 і що саме останній відмовився від проходження такого огляду, оскільки там відсутній його підпис.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто у поліцейського повинні бути обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, щоб висувати пропозиції для проходження відповідного огляду.
Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п. 4 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє водія до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними.
Як зазначено в протоколі, поліцейським на місці зупинки було виявлено такі ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння рук.
Разом з тим, на наявному у справі відеозапису працівник поліції зазначив лише що водій має дивну поведінку, водій поводив себе адекватно, відповідав на усі поставлені питання, нормально реагував на події, що відбувались. Щодо ознак наркотичного сп`яніння, то водій неодноразово пояснював, чому такі ознаки могли виникнути, проте працівники поліції не звертали на це уваги та не перевіряли їх правдивість.
Як вбачається з відеозапису поліцейський вказує лише на тремтіння рук і поведінку, що не відповідає обстановці, однак в протоколі вказано: «поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння пальців рук». Водночас ОСОБА_1 заперечив, що в нього тремтять руки і з відеозапису вбачається, що поведінка останнього є спокійною, рухи плавні, тремтіння відсутнє.
При цьому, з відеозапису, доданого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , поводиться врівноважено, адекватно реагує на ситуацію, чітко та логічно відповідає на питання поліцейських, не демонструє жодних візуальних ознак наркотичного сп`яніння, зокрема реакція зіниць очей на світло була присутня. З відеозапису вбачається, що поліцейський не перевіряв реакцію очей водія на світло за допомогою ліхтаря, щоб перевірити наявність чи відсутність такої ознаки. 
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 634995 від 19.11.2025 року, ознаки наркотичного сп`яніння, не відповідають вимогам п. 4 Інструкції та не є підставою для застосування поліцейським п. 2.5 ПДР.
Крім цього, ОСОБА_1 погодився проїхати на медичний огляд на стан сп`яніння, тобто відмови від проходження тесту в медичному закладі ним озвучено не було.
Дослідивши всі докази в сукупності, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, оскільки, працівниками поліції не було належним чином роз`яснено права особі, порушивши тим самим право на захист, порушено вимоги Інструкції огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
З огляду на викладене, з врахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги законодавства, викладені в постанові факти не відповідають обставинам наявним на відеозаписах, суд приходить до висновку, що не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП.
За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя:	  	В.  І.  Марчук