ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" квітня 2026 р. Справа№ 910/10986/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Кропивної Л.В. 
Пономаренка Є.Ю. 

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.;

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Фартушна В.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Гарантований покупець" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг"
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 (повний текст складено 22.12.2025)
у справі №910/10986/25 (суддя Пукшин Л.Г)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг"
до Акціонерне товариство "Гарантований покупець"
про стягнення 9 797 836,49 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог 

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець", правонаступником якого виступає Акціонерне товариство "Гарантований покупець" (далі - відповідач) про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 9 797 836,49 грн, з яких: за січень - грудень 2024 року: 7 642 439,25 грн - сума основного боргу, 267 969,79 грн - інфляційні витрати, 106 764,00 грн - 3% річних; за січень - червень 2025 року: 1 764 431,82 грн - сума основного боргу, 7 949,32 грн - інфляційні витрати, 8 282,31 грн - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №14903/01 від 27.02.2018 в частині оплати поставленої позивачем у період з січня 2024 року по червень 2025 року електричної енергії, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9 406 871, 07 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 275 919,11 грн інфляційних втрат та 115 052,19 грн 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Господарський суд міста Києва рішенням від 16.12.2025 у справі №910/10986/25 позов задовольнив частково. 
Стягнув з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" заборгованість в сумі 9 406 871, 07 грн, інфляційні втрати у розмірі 195 781, 18 грн , 3% річних у розмірі 112 733, 48 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 116 584, 63 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовив.
Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції зазначив про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо повної оплати вартості відпущеної електроенергії у спірний період (січень 2024 року - червень 2025 року) за договором, строк оплати якої настав.
В той же час, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, зазначивши, що позивач помилково нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати на заборгованість, яка складала менше або дорівнювала половині місяця та невірно визначив період прострочення при розрахунку 3 % річних. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25 в частині відмови у стягненні 80 137, 93 грн та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:
- здійснюючи перерахунок інфляційних втрат, суд не врахував, що у випадку зменшення грошового зобов`язання визначальним є саме його розмір за місяць (розрахунковий період), який береться до уваги вже в наступному розрахунковому місяці, про що було наголошено у постанові суддів об`єднаної палати Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19;
- у разі зменшення заборгованості часовий проміжок, упродовж якого це погашення здійснилося, не є визначальним, адже таке зменшення буде братися до уваги в наступному розрахунковому періоді;
- посилання суду на правову позицію, викладену в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, яка стосується моментів виникнення заборгованості та індексації такої суми в розрахункових періодах (місяцях), то вбачається очевидним дотримання вказаних правил, адже в ті дати, коли у відповідача виникла заборгованість, яка становила > 15 днів, інфляційні втрати за відповідні розрахункові періоди (місяці) не нараховувалися.
Також, не погоджуючись з ухваленим рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:
- наявність заборгованості ОСП перед Гарантованим покупцем щодо наданої у розрахунковому місяці послуги виключає виникнення зобов`язання Гарантованого покупця з оплати вартості відпущеної продавцями за «зеленим» тарифом електричної енергії попереднього розрахункового місяця в частині, пропорційній до розміру заборгованості НЕК «Укренерго» перед Гарантованим покупцем за послугу у такому місяці;
- суд першої інстанції зазначив про перевірку розрахунків, однак у мотивувальній частині рішення не навів ані формули, за якою здійснювався перерахунок, ані самих розрахунків. Унаслідок зазначених дій суду відсутня можливість здійснити перевірку правильності присуджених судом першої інстанції сум 3 % річних та інфляційних втрат;
- з урахуванням ситуації, в якій опинилася Держава, зважаючи на важливість Гарантованого покупця для економіки України, беручи до уваги соціальну спрямованість його діяльності, особливо в період дії режиму воєнного стану, вбачається настання непереборної сили, що унеможливлює стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань в судовому порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягів з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційні скарги у справі №910/10986/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Ухвалою суду від 14.01.2026 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25 залишено без руху, надавши скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору в розмірі 174 876, 94 грн за подання апеляційної скарги.
Ухвалою суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25.
Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25 та призначено справу до розгляду на 17.03.2026.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. у відпустці.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/10986/25 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Руденко М.А., Кропивна Л.В.
Ухвалою суду від 31.03.2026 прийнято до свого провадження апеляційні скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25 та призначено до розгляду на 21.04.2026.
У зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А. у період з 15.04.2026 по 28.04.2026 у довготривалому відрядженні, а також у відпустці з 29.04.2026 по 01.05.2026, з урахуванням щільності графіка призначених судових засідань та відсутності в межах установлених процесуальним законом строків вільних дат для призначення розгляду справи, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи, на підставі службової записки головуючої судді розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/10986/25.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/10986/25 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.
Ухвалою суду від 20.04.2026 прийнято до свого провадження апеляційні скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі №910/10986/25.
Ухвалою суду від 21.04.2026 здійснено заміну відповідача Державне підприємство "Гарантований покупець" на його правонаступника Акціонерне товариство "Гарантований покупець" та оголошено перерву в судовому засіданні на 28.04.2026.
Судове засідання, призначене на 28.04.2026 не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці.
Ухвалою суду від 29.04.2026 розгляд справи призначено на 30.04.2026.

Правові позиції учасників справи

10.02.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог позивача, просив відмовити у її задоволенні.
23.02.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог відповідача, просив відмовити у її задоволенні.

Явка представників сторін

Позивач судове засідання 30.04.2026 не з`явився, однак у поданих 27.04.2026 через систему «Електронний суд» просив розглянути справу за відсутності його представника.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
А тому, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), враховуючи рекомендації, викладені у пункті 2.2. Правил організації ефективного господарського судочинства, затверджених рішенням загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 5 від 29.05.2024, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 30.04.2026 за відсутності представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.02.2018 між ДП "Енергоринок" (надалі - ДП "Енергоринок") та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" як виробником електричної енергії (надалі - продавець, позивач) було укладено договір №14903/01 (надалі - договір) відповідно до умов якого, позивач зобов`язується продавати, а ДП "Енергоринок" зобов`язується купувати електроенергію, вироблену позивачем та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору. 
30.06.2019 сторонами внесено зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди №269/01, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди змінити статті 1-10 договору статтями 1-8 в новій редакції та здійснено заміну сторони у зобов`язанні ДП "Енергоринок" у порядку правонаступництва на Державне підприємство "Гарантований покупець", правонаступником якого на теперішній час є Акціонерне товариство "Гарантований покупець" (надалі - покупець, відповідач). 
В подальшому 08.04.2020 сторонами внесено зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди №1018/01/20, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди статті 1-7 договору викласти у в новій редакції. 
26.02.2021 сторонами внесено зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди №849/01/21, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди доповнити договір новими пунктами: 1.2, 2.6, 3.4; пункт 4.2 новими підпунктами 7-10; 4.3, 4.5, 4.6, 7.10-7.14, та викласти у новій редакції пункти 3.3, 4.2, пункти 2-3 пункту 4.3 договору, підпункт 3 пункту 4.5, пункт 4.6, 7.3, 7.5, главу 8, статтю 9. 
29.05.2023 сторонами внесено зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди №1544/07/23, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди доповнити пункт 7.6 договору новим абзацом та змінити пункти 7.7, 7.9, 7.14 та главу 8 договору, доповнити договір додатками 8.3,8.4. 
25.01.2024 сторонами внесено зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди №478/07/24, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди глави 1-8 договору змінити главами 1-9 у новій редакції. 
Відповідно до п. 1.1 договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії, відпущену генеруючими одиницями продавця, включеними до балансуючої групи гарантованого покупця, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок). 
Пункт 2.3. договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, визначено, що продавець здійснює продаж електричної енергії гарантованому покупцю за встановленим Регулятором для кожної генеруючої одиниці "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього, та іншими цінами, у випадках, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" та Порядком, у національній валюті України.
Згідно з п. 2.4. договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця у розрахунковому місяці, визначається відповідно до Порядку.
Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається на підставі даних комерційного обліку , наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до Порядку (п. 3.1. договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24 ).
За умовами п. 3.2. договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця, з урахуванням ПДВ. Гарантований покупець та продавець при виникненні взаємної однорідної заборгованості мають право за взаємною згодою проводити зарахування зустрічних однорідних вимог, що оформлюється сторонами в установленому законодавством порядку.
У п. 3.3 договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, сторонами визначено, що оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців у розрахунковому місяці, формування актів купівлі - продажу електричної енергії здійснюються відповідно до Порядку.
Відповідно до п. 4.1. договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, продавець має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору. 
За умовами п. 4.4. договору, у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24, гарантований покупець зобов`язаний здійснювати купівлю та продаж електричної енергії в обсязі, визначеному відповідно до Порядку, своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за куплену у продавця електричну енергію.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу (п. 7.4. договору у редакції додаткової угоди від 25.01.2024 №478/07/24).
Так, на виконання умов договору у 2024 році позивачем було поставлено електричної енергії відповідачу на загальну суму 68 181 364,53 грн. У свою чергу, відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за січень - грудень 2024 року на загальну суму 60 538 925,28 грн, а тому станом на 29.08.2025 за відповідачем наявна заборгованість перед позивачем за поставлену електричну електроенергію у січні - грудні 2024 року у розмірі 7 642 439,25 грн. 
Також, у січні - червні 2025 року продавцем було поставлено електричної енергії відповідачу на загальну суму 37 755 696,40 грн, а відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за січень - червень 2025 року на загальну суму 35 991 264,58 грн. А відтак, станом на 29.08.2025 за відповідачем наявна заборгованість перед позивачем за поставлену електричну електроенергію за січень - червень 2025 року у розмірі 1 764 431,82 грн. 
За доводами позивача, внаслідок порушення зобов`язань за договором з боку відповідача, у останнього виникла заборгованість на загальну суму 9 406 871,07 грн, на яку позивачем також нараховано інфляційні втрати та 3% річних за нормами ст. 625 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
За змістом частин другої та третьої ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, всю відпущену електричну енергію, вироблену на включених до складу балансуючої групи гарантованого покупця об`єктах електроенергетики або чергах їх будівництва (пускових комплексах) з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу, обсяг якої не перевищує обсяг електричної енергії, який може бути відпущений відповідним об`єктом електроенергетики або чергою його будівництва (пусковим комплексом) у кожному розрахунковому періоді (годині), згідно із встановленою потужністю електрогенеруючого обладнання, зазначеною в ліцензії на виробництво електричної енергії. При цьому в кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики або черзі його будівництва (пусковому комплексі) з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.
Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.
Купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом затверджується Регулятором.
Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії "зеленого" тарифу.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов спірного договору позивачем згенеровано та відпущено, а гарантованим покупцем прийнято електричну енергію за період з січня по грудень 2024 року, на суму 68 181 364,53 грн, та з січня по червень 2025 року на загальну суму 37 755 696,40 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами купівлі-продажу електроенергії та актами коригування до актів купівлі-продажу електроенергії.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порядок і строки розрахунків за договорами купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом регулюються Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641.
Відповідно до п. 10.1 Порядку (в редакції до 26.01.2024) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. 
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п. 10.2 Порядку з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.
Водночас, колегія суддів враховує, що постановою ПКРЕКП № 178 від 24.01.2024 Порядок № 641 був викладений у повій редакції.
Зокрема, згідно з пунктом 11.4 Порядку № 641 Гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
Відповідно до приписів ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Тобто, під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишався чинним на момент виникнення та припинення спірних правовідносин.
Так, вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затверджені, зокрема:
1. за лютий-березень 2024 та - постановою НКРЕКП від 18.12.2024 № 2146, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 20.12.2024;
2. за січень, травень-червень 2024 - постановою НКРЕКП від 08.04.2025 № 529, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 10.04.2025; 
3. за квітень та серпень 2024 року - постановою НКРЕКП від 11.02.2025 № 193, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 13.02.2025; 
4. за липень 2024 - постановою НКРЕКП від 21.01.2025 № 76, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 23.01.2025;
5. за вересень 2024 року - постановою НКРЕКП від 30.12.2024 № 2418, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 30.12.2024;
6. за жовтень-листопад 2024 року - постановою НКРЕКП від 18.02.2025 № 247, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 19.02.2025;
7. за грудень 2024 року - постановою НКРЕКП від 25.02.2025 № 285, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 26.02.2025; 
8. за січень 2025 року - постановою НКРЕКП від 11.03.2025 № 378, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 12.03.2025;
9. за лютий 2025 року - постановою НКРЕКП від 08.04.2025 № 529, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 10.04.2025;
10. за березень 2025 року - постановою НКРЕКП від 20.05.2025 № 753, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 21.05.2025; 
11. за квітень 2025 року - постановою НКРЕКП від 18.06.2025 № 916, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 19.06.2025;
12. за травень 2025 року - постановою НКРЕКП від 15.07.2025 № 1074, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 16.07.2025;
13. за червень 2025 року - постановою НКРЕКП від 12.08.2025 № 753, оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 13.08.2025.
Оскільки вищенаведені постанови НКРЕКП затверджені та оприлюднені після 26.01.02024, тобто, після набрання чинності змін до Порядку №641, а тому є вірним висновок суду першої інстанції, що розрахунки за електричну енергію, відпущену за період січень-грудень 2024 року та січень-червень 2025 року повинні здійснювати у порядку та в строки, встановлені пунктом 11.4 Порядку №641 (у редакції, чинній з 26.01.2024), тобто протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора, а відтак, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем за спірний період з оплати за поставлену електричну енергію настав.
Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість була сплачена відповідачем частково, що підтверджується платіжними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та станом на момент звернення позивача з даним позовом становила 9 406 871,07 грн, з яких: за січень-грудень 2024 року - 7 642 439,25 та за січень-червень 2025 року - 1 764 431,82 грн.
Доводи відповідача, що зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем згідно алгоритму розрахунків, який встановлений п. 11.4. Порядку № 461, за спірні розрахункові періоди не виникли, оскільки на даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.
Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Колегія суддів відзначає, що правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, незважаючи І на їхню пов`язаність, є самостійним зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами.
Ні Договір, ні Порядок № 641 не містять умов та правил, які визначали б стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за Договором в залежності від виконання приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
Крім того, як умовами Договору, які погоджені сторонами в добровільному порядку та є обов`язковими для виконання, так і положеннями чинного законодавства не передбачено можливість зміни строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару через зміну обставин, зокрема через те, що відповідач не має можливості забезпечити повну оплату електричної енергії за «зеленим» тарифом, оскільки на даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги.
Колегія суддів зауважує на тому, положення чинного законодавства (ст. 617 ЦК України) визначають підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, проте не надають боржнику право у випадку наявності відповідних підстав відстрочити виконання зобов`язання з оплати поставленого товару, а відтак при визначенні строку оплати слід виходити саме з погоджених сторонами у Договорі умов.
Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання.} відсутність у боржника необхідних коштів.
Таким чином, для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно з вищенаведеними нормами особа, яка порушила зобов`язання повинна довести: наявність обставин непереборної сили; їх надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.
Окрім того, повинен бути наявний елемент неможливості переборення особою перешкоди або її наслідків (альтернативне виконання). Відтак, для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 1 жовтня 2020 року в справі № 904/5610/19.
Пунктом 5.3. договору передбачено, що наявність і строк дії обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом Торгово- промислової палати України або її територіальних підрозділів відповідно до законодавства.
Частиною 1 статті 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Отже, тільки відповідний сертифікат торгово-промислової палати є документом, який підтверджує виникнення форс-мажорних обставин та строк їх дії.
Проте, у порушення приписів чинного законодавства та умов договору, на підтвердження форс-мажорних обставин відповідач не надав відповідного документа.
У свою чергу, повідомлення Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність обставин непереборної сили, оскільки у ньому не зазначено, яким чином відповідні форс-мажорні обставини, а саме введення на території України воєнного стану, впливає на неможливість відповідача виконати свої зобов`язання за договором.
Разом з тим відповідач не надав суду передбачених законом та договором доказів настання форс-мажорних обставин, зокрема, повідомлення сторони про настання форс-мажорних обставин та сертифікату, виданого ТПП України або її територіальними підрозділами, стосовно причин невиконання ДП "Гарантований покупець" умов договору.
За таких обставин, доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин судом відхиляються.
З цих підстав, оскільки сума основного боргу відповідача за поставлену електроенергію (з урахуванням часткових проплат) складає 9 406 871,07 грн, вона підтверджена належними доказами, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача даної суми заборгованості.
Окрім заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за спірним договором.
Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України).
Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078).
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат, застосувавши правову позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, вказав, що позивач помилково нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати на заборгованість, яка складала менше або дорівнювала половині місяця.
В той же час, в оскаржувану рішенні не зазначено, в яких періодах позивачем було нараховано інфляційні втрати на заборгованість, яка складала менше або дорівнювала половині місяця та не наведено власного розрахунку інфляційних втрат, з якого б у суду апеляційної інстанції була можливість перевірити відповідні висновки суду першої інстанції.
При цьому, колегія суддів враховує що у пункті 38.2 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 визначено методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду також роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Досліджуючи здійснений позивачем розрахунок окремо щодо кожного місяця відпущеної електричної енергії (січень 2024 року - червень 2025 року), колегія суддів встановила, що позивачем не було здійснено нарахування інфляційних втрат на заборгованість, яка складала менше місяця, в якому виникла заборгованість.
Як вже було зазначено, згідно з п. 11.4 гл. 11 Порядку № 641 Гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці. При визначенні суми коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за «зеленим» тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. 
Розмір вартості послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні 2024 року, у травні та червні 2024 року та лютому 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 08.04.2025 № 529 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 10.04.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 17.04.2025 року включно.
Таким чином, прострочення з оплати за вказані місяці починається з 18.04.2025.
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за січень, травень та червень 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.04.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.04.2025 по 30.04.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, позивачем нараховані не були.
Так, розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у лютому та березні 2024 року затверджений постановою НКРЕКП від 18.12.2024 № 2146 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 20.12.2024). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 27.12.2024 року включно.
Таким чином, прострочення з оплати за вказані місяці починається з 28.12.2024. 
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за лютий, березень 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.12.2024 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.12.2024 по 31.12.2024, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, позивачем нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у квітні та серпні 2024 року затверджений постановою НКРЕКП від 11.02.2025 № 193 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 13.02.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 20.02.2025 року включно.
Таким чином, прострочення з оплати за вказані місяці починається з 21.02.2025. 
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за квітень, серпень 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.02.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.02.2025 по 28.02.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, позивачем нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2024 року затверджений постановою НКРЕКП від 21.01.2025 № 76 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 23.01.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 30.01.2025 року включно.
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 31.01.2025. 
Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат за липень 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.01.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.01.2025 по 31.01.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, позивачем нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у вересні 2024 року затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2024 № 2418 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 30.12.2024). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 06.01.2025 року включно.
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 07.01.2025. 
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за липень 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.01.2025 по 31.08.2025.
Оскільки за перший місяць виникнення заборгованості (січень 2025) прострочення сплати заборгованості становила більше місяця, а тому у відповідному місяці позивачем правомірно здійснені нарахування інфляційних втрат.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у жовтні та листопаді 2024 року затверджений постановою НКРЕКП від 18.02.2025 № 247 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 19.02.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 26.02.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 27.02.2025. 
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за жовтень, листопад 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.02.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.02.2025 по 28.02.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у грудні 2024 року затверджений постановою НКРЕКП від 25.02.2025 № 285 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 26.02.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 05.03.2025 року включно.
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 06.03.2025. 
Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат за грудень 2024 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.03.2025 по 31.08.2025.
Оскільки за перший місяць виникнення заборгованості (березень 2025) прострочення сплати заборгованості становила більше місяця, а тому у відповідному місяці позивачем правомірно здійснені нарахування інфляційних втрат.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 11.03.2025 № 378 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 12.03.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 19.03.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 20.03.2025. 
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за січень 2025 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.03.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.03.2025 по 31.03.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у лютому 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 08.04.2025 № 529 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 10.04.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 17.04.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 28.04.2025. 
Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат за лютий 2025 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.04.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.04.2025 по 30.04.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у березні 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 20.05.2025 № 753 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 21.05.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 28.05.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 29.05.2025. 
Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат за березень 2025 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.05.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.05.2025 по 31.05.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у квітні 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 18.06.2025 № 916 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 19.06.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 26.06.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 27.06.2025. 
Як вбачається із здійсненого розрахунку інфляційних втрат за квітень 2025 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.06.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.06.2025 по 30.06.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у травні 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 15.07.2025 № 1074 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 16.07.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 23.07.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 24.07.2025. 
Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат за травень 2025 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.07.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.07.2025 по 31.07.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
Розмір вартості Послуги, наданої ДП «Гарантований покупець» у червні 2025 року затверджений постановою НКРЕКП від 12.08.2025 № 1238 (дата оприлюднення на офіційному сайті - 13.08.2025). П`ятий робочий день з дати оприлюднення припадає на 20.08.2025 року включно. 
Таким чином, прострочення з оплати за вказаний місяць починається з 21.08.2025. 
Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат за червень 2025 позивачем визначено загальний період нарахування з 01.08.2025 по 31.08.2025.
В той же час, із відповідного розрахунку позивача вбачається, що інфляційні втрати за перший місяць виникнення заборгованості з 01.08.2025 по 31.08.2025, тобто у період, в який заборгованість складала менше або дорівнювала половині місяця, нараховані не були.
При цьому, при визначенні формули нарахування інфляційних витрат за прострочення оплати вартості відпущеної у січні 2024 - червні 2025, з огляду на наявність часткових проплат у відповідні періоди нарахування, які наведені вище, колегія суддів враховує, що позивач правомірно застосував висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 яка зазначила, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу, 100 грн) до уваги береться сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу, " і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн). 
Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою: "Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці, 100 грн - умовна сума погашення боргу в цьому місяці, "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).
А наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців поспіль, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100 %.
Отже, при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). Подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).
Таким чином, при частковому погашенні боргу застосовується правило, за яким у розрахунковому місяці від загальної суми боргу, визначеної на початок розрахункового періоду та помноженої на індекс інфляції у цьому місяці, віднімається сума погашення. Залишкова заборгованість продовжує слугувати невиконаним грошовим зобов`язанням, на яке до моменту фактичного повного виконання можуть нараховуватися інфляційні втрати.
Натомість висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, підлягають застосуванню в разі повного погашення боргу, що припадає на неповний місяць (з 1 до 15 числа відповідного місяця), а також у разі виникнення боргу в неповному місяці (якщо строк виконання грошового зобов`язання припадає з 16 до 31 числа відповідного місяця). За таких обставин інфляційна складова боргу не нараховується.
На вказане вище також наголосив Верховний Суд у постановах від 17.10.2023 у справі № 921/460/22, від 03.07.2024 у справі № 910/7722/23.
В той же час, як вже було зазначено вище, якщо ж у конкретному місяці сума боргу зменшується лише частково (на певну суму), і надалі борг продовжує існувати, то до відповідних розрахунків інфляційних втрат застосовується правило, наведене у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, за яким у розрахунковому місяці від загальної суми боргу, визначеної на початок розрахункового періоду та помноженої на індекс інфляції у цьому місяці, віднімається сума погашення. Залишкова заборгованість продовжує слугувати невиконаним грошовим зобов`язанням, на яке до моменту фактичного повного виконання можуть нараховуватися інфляційні втрати.
А тому позивач правомірно визначив базою нарахування інфляційних втрат для наведених вище періодів нарахування суму боргу на початок розрахункового місяця, яка в подальшому помножувалась на суму індексу інфляції у цьому місяці, і лише після цього від зазначеного добутку віднімалась сума погашення заборгованості (формула "Х" * "і-1" - заборгованість = «ЗБ»), а за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції позивач вірно визначав залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць.
При цьому колегія суддів враховує, що як вбачається з поданого до суду першої інстанції детального розрахунку, позивач при розрахунку інфляційних втрат за зобов`язаннями з оплати вартості відпущеної у січні 2024 - червні 2025, у кожному періоді нарахування включав серпень 2025 року, визначивши індекс інфляції за цей період на рівні 100 %.
Водночас, відповідно до опублікованої Державною службою статистики від 12.09.2025 інформації, індекс інфляції у серпні 2025 становив 99,8 %, тобто була наявна дефляція у відповідний місяць, чого не було враховано позивачем при здійсненні розрахунку.
Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуск такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків.
У тому, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за загальний період нарахування з 01.12.2024 по 31.08.2025 окремо по кожному місяцю прострочення оплати вартості відпущеної у січні 2024 - червні 2025 електроенергії, враховуючи наявну дефляцію у відповідні періоди нарахування та з урахуванням порядку розрахунку інфляційних втрат у випадку наявності часткових проплат, яка була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, колегія дійшла до висновку, що обґрунтованим розміром інфляційних втрат є 258 466,30 грн.
Колегія суддів у питанні нарахування інфляційних втрат також врахувала висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постановах від 26.06.2020 у справі №905/21/19 щодо необхідності, при визначені величини приросту індексу споживчих цін, розрахунок такого індексу заокруглювати до десяткового числа після коми, та встановила, що здійснені розрахунки інфляційних втрат таким висновкам не суперечать.
Також, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості по кожному місяцю прострочення оплати вартості відпущеної у січні 2024 - червні 2025 електроенергії, та вірно вказав, що позивачем невірно визначено період прострочення, а саме дату початку нарахування 3 % річних.
Так, зокрема, позивач періодом початку нарахування 3 % річних за січень 2024 визначив 17.04.2025, тоді як відповідно до встановлених вище обставин вірним початком періоду нарахування є 18.04.2025, за лютий, березень 2024 - 27.12.2024, тоді як вірним початком періоду нарахування є 28.12.2024, за квітень 2024 - 20.02.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 21.02.2025, травень, червень 2024 -17.04.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 18.04.2025, липень 2024 - 30.01.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 31.01.2025, серпень 2024 - 20.02.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 21.02.2025, вересень 2024 - 03.01.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 04.01.2025, жовтень, листопад 2024 - 26.02.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 27.02.2025, грудень 2024 - 05.03.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 06.03.2025; січень 2025 - 19.03.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 20.03.2025, лютий 2025 - 17.04.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 18.04.2025, березень 2025 - 28.05.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 29.05.2025, квітень 2025 - 26.06.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 27.06.2025, травень 2025 - 23.07.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 24.07.2025; червень 2025 - 20.08.2025, тоді як вірним початком періоду нарахування є 21.08.2025.
А тому, суд першої інстанції, здійснивши власний розрахунок 3 % річних за загальний період нарахування з 27.12.2024 по 29.08.2025 за кожен місяць окремо, з урахуванням часткових проплат, дійшов до вірного висновку про обґрунтованість вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 112 733,48 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до приписів ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки у даному випадку судом першої інстанції невірно здійснено розрахунок інфляційних втрат, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10986/25 - зміні в частині сум нарахованих інфляційних втрат.
В той же час, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Гарантований покупець", з огляду на її доводи та вимоги, задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно із ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги позивача покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, а за подання апеляційної скарги відповідача - на Акціонерне товариство "Гарантований покупець".
Також, в апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" просило покласти на відповідача 64 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Гарантований покупець" виклало свої заперечення проти покладення на нього 64 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №250/2024 від 14.05.2024 (далі - договір), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Група бізнес партнерів" (далі - адвокатське об`єднання), за умовами пункту 1.1. якого клієнт доручає, a адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Надання адвокатським об`єднанням правової допомоги здійснюється на підставі поданої клієнтом письмової заявки, оформленої за формою, наведеною в додатку №1 до цього договору. У заявці має бути вказано вид правової допомоги згідно з п.п. 2.1 цього договору, якої потребує клієнт, короткий виклад суті справи/завдання, інші додаткові умови, що стосуються суті справи. Заявка має бути надана клієнтом адвокатському об`єднанню будь-яким зручним способом, у тому числі, шляхом направлення на електронну пошту, вказану в розділі 10 цього договору.
01.08.2025 сторонами погоджено розмір винагороди адвокатського об`єднання та порядок здійснення розрахунків (додаток №2), згідно якого сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвокатського об`єднання за договором щодо підготовки вимоги про задоволення кредиторських вимог на адресу контрагента клієнта - ДП "Гарантований покупець" та позовної заяви щодо стягнення заборгованості з ДП "Гарантований покупець" з наданням правничої допомоги у судах всіх інстанцій по справі складає 4 000,00 грн за годину за роботи адвоката.
За актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.01.2026 Адвокатське об`єднання "Група бізнес партнерів" надало Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" послуги згідно з договором про надання правової допомоги від 14.05.2024 № 250/2024 у межах судової справи №910/10986/25 на загальну суму 64 000,00 грн.
В той же час, дослідивши акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.01.2026, колегія суддів встановила, що в акті зазначена наступна правнича допомога, яка була надана у суді апеляційної інстанції у справі № 910/10986/25:
- підготовка апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з детальним розрахунком інфляційних втрат - 10 годин;
- підготовка апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції - 5 годин;
- участь адвоката у судовому засідання - 1 година.
В той же час, як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивача не подавалась апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2026. Також відповідне додаткове рішення не оскаржувалось позивачем у межах подачі апеляційної скарги на основне рішення.
А тому є необґрунтованими включені витрати на професійну правничу допомогу за підготовку апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції (5 годин) у загальному розмірі 20 000,00 грн.
Таким чином, колегія суддів визнає обґрунтованими та належним чином доведеними витрати на професійну правничу допомогу, надану у суді апеляційної інстанції, у розмірі 44 000,00 грн.
Досліджуючи заперечення відповідача в контексті зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В питанні розподілу витрат на правничу допомогу суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Колегія суддів, оцінивши подану апеляційну скаргу, встановила, що викладена у ній правова позиція не відрізняється від доводів, які були викладені у позові та поясненнях по суті спору, які були наведені у суді першої інстанції.
Колегія суддів враховує, позиція представника позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, оскільки цей ж адвокатське об`єднання надало правову допомогу як у першій, так і у апеляційній інстанції, тому, відповідно, адвокат був обізнаний з усіма деталями, що випливають із даної справи.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).
Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Отже, дослідивши клопотання стягнення витрат на професійну правничу допомогу та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 44 000,00 грн не відповідає критерію обґрунтованості, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні із складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер.
А тому, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт та те, що правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, враховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, колегія суддів дійшла до висновку, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, в сумі 40 000,00 грн.
В той же час, за приписами частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 4 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, на відповідача підлягають покладенню 31 288,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10986/25 залишити без задоволення.
2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Юг" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10986/25 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10986/25 змінити в частині нарахованих інфляційних втрат та розподілу судового збору, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:
"Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд., 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 97/37 ідентифікаційний код 37893907) заборгованість в сумі 9 406 871 грн 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 258 466 грн 30 коп., 3% річних у розмірі 112 733 грн 48 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 117 336 грн 85 коп.
В решті позовних вимог відмовити."
4. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10986/25 залишити без змін.
5. Стягнути з Акціонерного товариства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд., 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ЮГ" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 97/37 ідентифікаційний код 37893907) 2 842,20 грн судового збору за подачу апеляційної скарги та 31 288,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесену у суді апеляційної інстанції.
6. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
7. Матеріали справи № 910/10986/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повна постанова складена 01.05.2026

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко