Справа № 201/2443/26
Провадження № 3/201/610/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Дніпро
Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
Інспектором патрульної поліції складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 02 січня 2026 року о 19 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху праворуч в районі перехрестя вул. Космічна з вул. Мандриківська в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним справа автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після дорожньо-транспортної пригоди водій  ОСОБА_1  місце пригоди залишив та поліцію не повідомив. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п.п. 2.10 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколах, він не керував автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , що належить його синові ОСОБА_3 , і, зі слів останнього, також не був учасником дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених у протоколі.
Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що 02 січня 2026 року о 19 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_2 , він рухався крайньою правою смугою в районі перехрестя вул. Космічна та вул. Мандриківська в м. Дніпрі, при цьому він раптово відчув удар від зіткнення з лівого боку, що був вчинений автомобілем чорного кольору, з типом кузову універсал, водія якого він не встиг розгледіти. У зв`язку з цим він викликав поліцію, співробітниками якоїза допомогою камер зовнішнього спостереження було встановлено причетний автомобіль «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , після чого складено відповідний протокол. 
Допитаний зі сторони захисту свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 02 січня 2026 року приблизно о 19 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , він дійсно проїжджав в районі перехрестя вул. Космічна з вул. Мандриківська в м. Дніпрі, однак не скоював дорожньо-транспортної пригоди, що також доводиться відсутністю пошкоджень на його автомобілі.
Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про те, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушень в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, у яких обвинувачується останній.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579086 від 30 січня 2026 року дорожньо-транспортна подія між автомобілями «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , та «Рено», д/н НОМЕР_2 , відбулась в результаті порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579094 від 30 січня 2026 року після дорожньо-транспортної пригоди ця особа залишила місце пригоди та поліцію не повідомила, чим порушила п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.
Однак, з огляду на сукупність зібраних доказів, суд вважає їх недостатніми та не взаємопов`язаними між собою для того щоб прийти до однозначного висновку, за критерієм поза розумним сумнівом, щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишенні місця ДТП за обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення стосовно нього, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1 , як водія під керуванням якого відбулось зіткнення, немає. 
Так, наявними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої останній не керував автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , в час та місці, зазначені в протоколах, оскільки в той день цим автомобілем керував його син – ОСОБА_3 , який також не скоював дорожньо-транспортних пригод, у тому числі з автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_2 , в обґрунтування чого він посилався на той факт, що на автомобілі «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , відсутні будь-які пошкодження, які б могли бути притаманні цій пригоді, що, на його думку, доводить його невинуватість у вчиненні адміністративних правопорушень.
Інших належних та допустимих доказів, на кшталт відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, на яких був би зафіксований момент керування автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , – ОСОБА_1 , який виконував функцій водія під час руху такого засобу, надано не було, отже суд повинен виходити з наявних фактичних обставин, що зібрані в даній справі. 
При цьому для спростування позиції сторони захисту також не можуть бути використані пояснення водія ОСОБА_2 , який підтвердив причетність лише автомобіля «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , до обставин дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Рено», д/н НОМЕР_2 , що повністю взаємоузгоджується з матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, викладених в протоколі. 
Отже, матеріалами даної справи підтверджується лише сам факт заподіяння пошкоджень автомобілю «Рено», д/н НОМЕР_2 , водночас суд вважає недоведеною причетність до цієї дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_1 , який неспростовно обстоював свою позицію під час судового розгляду щодо його невинуватості.
Оскільки з упевненістю неможливо стверджувати, що саме під керуванням водія ОСОБА_1 була заподіяна шкода автомобілю «Рено», д/н НОМЕР_2 , в час та місці, зазначені в протоколі, та внаслідок недотримання саме цією особою правил дорожнього руху відбулось пошкодження вищевказаного автомобіля, то слід вважати, що наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено процесуальними джерелами доказів, зібраними патрульними поліції. За таких обставин суд не може прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. 
Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у відповідних протоколах, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли через суперечливість самих протоколів та відсутність відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином за власною ініціативою, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.
В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про відсутність поставлених у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , притягнутого за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП – закрити за відсутністю складу правопорушення.
Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко