УХВАЛА
08 червня 2026 року
м. Київ
справа № 335/961/21
провадження № 51-2175ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2026 року стосовно засудженої ОСОБА_5 ,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій вона просить переглянути вищевказані судові рішення стосовно ОСОБА_5 .
Однак захисником при зверненні до Касаційного кримінального суду не додержано вимог, передбачених ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України
(далі - КПК).
Згідно з п. 4 ч. 2 вказаної статті, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Однак касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.
Так, обґрунтування касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК. 
Всупереч викладеному, захисник у своїй касаційній скарзі посилається на те, що судом неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК, оскільки, на її переконання, дії її підзахисної мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 309 КК. Водночас, захисник, формулюючи свої вимоги до суду касаційної інстанції, просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, не наводячи жодного обгрунтування щодо наявності цієї підстави, чим допускає суперечності й позбавляє Суд можливості встановити його дійсну позицію, з чим саме вона не погоджується. 
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній зазначеного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2026 року стосовно засудженої ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3