ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1664/26
381/1546/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Гапонюк І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
17.03.2026 року позивач ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» в особі представника Альховська І.Б. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Товариство надало позичальнику кредит. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним. 
29.12.2025 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передало, а ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач кредит за Договором у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 25630,14 грн та судові витрати по справі.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, справу просили розглянути у відсутність представника за наявними матеріалами справи, проти винесення заочного рішення не заперечували.
В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. 
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. 
При розгляді справи, судом встановлено, що 07.08.2021 року ОСОБА_1 підписано з АТ «Таскомбанк» заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, за умовами якого позичальник просив встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 18000,00 грн, зі строком користування 12 місяців та відкрити йому поточні рахунки. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
29.12.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №НІ/11/33-Ф відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» за плату, а ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/33-Ф від 29.12.2025, ТзОВ «ФК АКСІЛІУМ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 002/11144777-CK_SB від 09.08.2021 року в загальній сумі 25630,14 грн.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договору і за ним рахується заборгованість за кредитним договором № 002/11144777-CK_SB від 09.08.2021 року у розмірі 25630,14 грн, що складається з: заборгованість за основним боргом – 16834,59 грн, заборгованість за відсотками – 8795,55 грн.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутній договір кредиту № 002/11144777-CK_SB від 09.08.2021 року укладений між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , на який позивач посилається в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог.
Крім того, без можливості ознайомлення з примірником укладеного договору, неможливо перевірити на яких умовах він укладався та в чому саме полягає порушення відповідачем своїх зобов`язань, яким чином та у який спосіб, в якому розмірі мали бути надані кредитні кошти, порядок їх повернення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.02.2022 року в справі №308/2550/20 дійшла висновку про те, що документи, передбачені договором,- це обов`язкові документи. Якщо у договорі прямо визначено, які документи підтверджують виконання зобов`язання, то саме вони є необхідними та істотними доказами. Неподання таких документів означає, що факт виконання або порушення зобов`язання не доведений.
Також ВС наголосив, що суд не може визнати виконання або обсяг виконання зобов`язань «за логікою», «за аналогією» або «за припущенням», якщо договір вимагає відповідних документів.
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та достовірними доказами позовні вимоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268,280-284 ЦПК України, на підставі ст.526,610,611,1049,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС», код ЄДРПОУ 43231894, місцезнах.: м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., 4, кабінет 4 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідент.номер - НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей