Справа № 309/2107/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

04 червня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
за участю секретаря судового засідання: Тайстра І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, ухвалене головуючим суддею Сідей Я.Я., в справі за позовом ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району, третьої особи приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталії Павлівни про визнання права власності у порядку спадкування
встановив:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вишківської селищної ради, де третя особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н. П. про визнання права власності у порядку спадкування.
Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_2 . Єдиним спадкоємцем першої черги за померлим був його син ОСОБА_3 , який на день смерті батька був зареєстрований разом з ним у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак останні десять років проживав за кордоном. ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини за померлим батьком до нотаріуса не подавав, тим самим свої спадкові права після смерті батька належним чином не оформив. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер у відділенні Елліс Уорд, лікарні Толворту Велика Британія у віці 37 років. На день смерті ОСОБА_3 не перебував в офіційному шлюбі та не мав власних дітей. Всі спадкоємці першої черги спадкування померли. Після смерті дядька оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач не знайшов. Позивач все своє життя проживає в смт. Вишково та весь час допомагав по господарству та підтримував свого дядька ОСОБА_2 . 
Позивач є єдиним спадкоємцем на спадщину, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, у зв`язку з тим, що оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок є неможливим, змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.
Враховуючи вищенаведене, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., у порядку спадкування за померлим дядьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд мотивував своє рішення тим, що позивачем не доведено обставин на які такий посилається, зокрема таким не доведено факту наявності родинних зв`язків між ним та померлим, а також відсутності інших спадкоємців.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності таких обставин, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
Вказує, що єдиним спадкоємцем у померлого ОСОБА_2 був його син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований у будинку батька, однак не проживав з ним, оскільки останні 10 років проживав у м. Лондон. Свої спадкові права ОСОБА_4 належним чином не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Був неодружений, дітей у нього не було. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні Толворту (Велика Британія) у віці 37 років, що підтверджується записом про кремацію.
Фактично, останній рік перед смертю дядька, позивач доглядав за померлим, оплачував комунальні платежі, доглядав за будинком та померлим.
На момент подання позовної заяви до суду першої інстанції, позивачем було подано запит до органів РАЦСУ щодо отримання свідоцтва про народження померлого дядька. 12.11.2025 отримано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану, згідно якого батьком померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був ОСОБА_5 . Батьком позивача – ОСОБА_6 також є ОСОБА_5 , тобто батько позивача та померлий ОСОБА_2 були неповнорідними братами.
Враховуючи те, що спадкоємець першої черги спадкування – ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та спадкоємець другої черги (батько позивача) також помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а спадкоємців другої та третьої черги спадкування немає, то єдиним, хто може прийняти спадщину за померлим є позивач.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились. 
Від представника відповідача – Вишківської селищної ради надійшла 03.06.2026 у підсистему «Електронний суд» заява про розгляд справи без участі представника відповідача.
Позивач ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, зокрема шляхом надіслання йому поштовими засобами зв`язку судової повістки та така повернулася 27.01.2026 з відміткою «вручено особисто». Також, від позивача 18.05.2026 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Третя особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н. П. повідомлена про судове засідання шляхом отримання судової повістки на її офіційну електронну адресу, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 09.01.2026 (а.с.104).
Сторони по справі не з`явились, однак такі були повідомлені про судове засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, тому таку цивільну справу слід вирішити по суті.
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно договору дарування від 16.06.1994, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2681, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подарували ОСОБА_2 цілий жилий будинок в АДРЕСА_2 (а.с. 9-10). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.12.2022 виданого виконавчим комітетом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 у відділенні Елліс Уорд, лікарні Толворту, смерть була зареєстрована в окрузі Західний Лондон 11.10.2023 року, що стверджується засвідченням Кінгстонського крематорію від 15.11.2023 р. та засвідченою копією запису про кремацію від 15.11.2023 (а.с. 12-13).
З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні або будинку осіб на день смерті одного з них № 472 від 14.02.2024 р. виданої центром надання адміністративних послуг Вишківської селищної ради Мандрик Е. О. вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Родинні зв`язки встановлені зі слів заявника (а.с. 14). 
Відповідно до довідки директора Хустського ДПТІ Потьомкіна О.В. № 1971 від 11.04.2024 станом на 31.12.2012 за адресою АДРЕСА_1 майно, як житловий будинок, зареєстровано за ОСОБА_2 .
Відповідно до повідомлення № 63/02-14 від 19.03.2024 приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. на звернення ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , необхідно надати серед іншого оригінал або нотаріально засвідчену копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; надати відповідні свідоцтва, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. 
До матеріалів справи позивачем долучено копію технічного паспорту № 686 на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений ФОП ОСОБА_9 04.04.2024 на замовлення позивача.
Згідно звіту про оцінку майна, підготовленого ФОП ОСОБА_10 , житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., коштує 283 483,10 гривень.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Згідно зі статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені
у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 статті 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зазначав, що він є єдиним родичем померлого дядька – ОСОБА_2 , оскільки інші родичі кровного споріднення (1, 2, 3 та 4 черги спадкування) у померлого або відсутні або померли. Правовстановлюючих документів на будинок у позивача немає, однак вважає, що відсутність таких не є перешкодою для належного прийняття спадщини.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної заяви за недоведеністю позивачем обставин на які він посилається.
ОСОБА_1 у апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права та за неповного з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
Апеляційний суд частково погоджується з такими доводами та зазначає наступне.
Згідно договору дарування від 16.06.1994, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2681, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подарували ОСОБА_2 цілий жилий будинок в АДРЕСА_2 . Право власності на даний будинок згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.02.2024 зареєстровано за ОСОБА_2 . Даний житловий будинок є спадковою масою, яку позивач намагається успадкувати.
Згідно наявних у матеріалах справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.07.1992, свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 18.01.1977 та долученого до апеляційної скарги повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батьком померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був ОСОБА_5 .
Померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мав одного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який згідно копії запису про кремацію від ІНФОРМАЦІЯ_5 помер в окрузі ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Однак, у померлого також був брат – ОСОБА_6 , 1932 р.н., який згідно долученого до апеляційної скарги свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.06.2001 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 від ішемічної хвороби (а.с.87). ОСОБА_6 , є батьком позивача – ОСОБА_1 .
Відомостей щодо іншого брата померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме щодо ОСОБА_7 (який зазначений у договорі дарування від 16.06.1994, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2681) у матеріалах справи немає.
Тобто, ОСОБА_7 є також братом померлого ОСОБА_2 , який входить у другу чергу спадкування за законом. Однак, відомостей щодо даної особи в матеріалах справи немає, суду таких надано не було, як і про можливих дітей даної особи, що у разі задоволення даної позовної заяви може позбавити спадкової маси інших спадкоємців, за наявності таких.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази наявності інших родичів кровного споріднення, які могли б успадкувати житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. після смерті ОСОБА_2 .

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась і такий заповіту не залишав.
Із заявою про прийняття спадщини за дядьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не звертався. Зазначене також свідчить про пропуск ним шестимісячного строку на прийняття спадщини. Із заявою про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звертався до суду.
Серед іншого, позивач у позовній заяві зазначав, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. Тому дана обставина ускладнює процес визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Однак колегія суддів не погоджується з таким твердження позивача з тих підстав, що вона спростовується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.02.24р. де власником в 1/1 частці житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а.с. 15. Зазначена обставина стверджується і Довідкою за № 1971 від 11.04.24р., а.с. 41. 
У листі від 19.03.2024 приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. правомірно зазначила, що позивач повинен надати підтвердження родинних зв`язків зі спадкодавцем та нотаріально посвідчену копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .
Тобто, позивач намагався прийняти спадщину за ОСОБА_3 , а саме за сином ОСОБА_2 , однак у прохальній частині позову просить прийняти спадщину за ОСОБА_2 .
Таким чином, дані обставини у своїй сукупності, а саме: пропуск позивачем строку на прийняття спадщини та відсутність відомостей щодо інших спадкоємців у померлого свідчать про відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 позовної заяви.
Суд першої інстанції не звернув належної уваги на всі вищезазначені обставини та обмежився відмовою у задоволенні позову тільки з підстави недоведеності родинних зв`язків між спадкоємцем і його дітьми та між спадкоємцем та позивачем, тобто відсутності доказів кровного споріднення між родичами, які можуть входити в коло спадкоємців, а тому рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року слід змінити на підставі ч. 4 ст. 376 ЦПК України, виклавши мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в редакції даної постанови. Резолютивну частину рішення суду першої інстанції – залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами статей 12, 81, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в редакції даної постанови.

Резолютивну частину рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 15 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: