Справа № 681/425/26
Провадження 2/681/606/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року  
Полонський районний суд Хмельницької області
 
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» (далі -Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики №74422624 від 18.01.2022, яка становить 28 939,16 грн та складається з: 14 652,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 14 287,16 грн – заборгованість за відсотками, а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 662,40 грн та 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 18.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №74422624, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 14 652,00 грн, строк позики – 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день.
У договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах (п.6.5.), строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.
Згідно з умовами договору позики ОСОБА_1 зобов`язався вчасно повернути позичені кошти та сплатити проценти за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданої йому позики, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 28 939,16 грн.
29.09.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 028-290922, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №74422624 від 18.01.2022. 
05.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал фінанс груп» уклали Договір факторингу №05/12/25-01, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №74422624 від 18.01.2022.
Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість у вказаній вище сумі не сплачена, тому представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Згідно з ухвалою судді від 17 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи; за клопотанням позивача витребувано докази, які надійшли до суду 06.05.2026.
Копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено позивачем цінним листом з описом вкладення 16.03.2026.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі, надіслану судом за зареєстрованою адресою місця проживання останнього, отримав 07.05.2026, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що 18 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74422624 (а.с.6).
За умовами цього договору ОСОБА_1 надано в борг позику в сумі 14 652 грн строком на 30 днів, дата повернення позики (останній день) 17.02.2022, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99 % в день. (п.2.1, 2.2, 2.3 договору).
У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти за користування позикою (п.1 договору).
ОСОБА_1 підписав електронний договір 18 січня 2022 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «YYSdF2mxMh», надісланого на електронну пошту відповідача, вказану при укладенні договору (а.с.6 зворот, 7).
18.01.2022 кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором позики та перерахував грошові кошти в сумі 14 652,00 грн на банківську картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджується даними довідки вих. №КД-000121040/ТНПП від 13.02.2026, виданої ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», платіжної інструкції 0е3379е6-eb52-4b10-aabe-f6aa6aa2b109, листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260421/142641-БТ, виписки по рахунку відповідача за договором №б/н за період з 18.01.2022-21.01.2022 (а.с.8, 9, 74, 75).
Згідно з відомостями розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за відповідачем рахується загальна заборгованість за договором позики №74422624 від 18.01.2022 у розмірі 28 939,16 грн, що складається з 14 652,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 14 287,16 грн – заборгованість за відсотками, які нараховані за період з 18.01.2022 по 18.05.2022, заборгованість за відсотками за понадстрокове користування – 0,00 грн (а.с.42-43).
29 вересня 2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №028-290922, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належні йому права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимог, а ТОВ «Сіроко Фінанс» зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити ціну придбання за відповідний Реєстр (а.с.24-27).
Факт оплати Товариством відступлених для нього прав вимоги підтверджується копіями платіжних інструкцій № 565 від 29.09.2022, №576 та №577 обидві від 30.09.2022, №578, №580 та № 581 усі від 03.10.2022, № 583 від 04.10.2022, № 588 від 13.10.2022, № 600 від 17.10.2022, № 602 від 18.10.2022, № 626 від 31.10.2022, № 639 від 15.11.2022, № 649 від 30.11.2022 (а.с.29-35 зворот) .
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог №29/09/22 від 29.09.2022 до договору факторингу №028-290922 від 29.09.2022 ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №74422624 від 18.01.2022 в сумі 28 939,16 грн, з яких: 14 652,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 14 287,16 грн - сума заборгованості по процентах за користування (а.с.27 зворот-28).
У подальшому 05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал фінанс груп» уклали договір факторингу №05/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Деал фінанс груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал фінанс груп» приймає належні ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги (35 зворот-39). Факт оплати Товариством відступлених для нього прав вимоги підтверджується копією платіжної інструкції №579936556.1 від 05.12.2025 (а.с.41).
Відповідно до Реєстру прав вимог №05/12/25 до договору факторингу №05/12/25-01 ТОВ «Деал фінанс груп» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №74422624 від 18 січня 2022 року в сумі 28 939,16 грн, з яких: 14 652,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 14 287,16 грн - сума заборгованості за процентами (а.с.39 зворот-40).
З розрахунку заборгованості, наданого Товариством, вбачається, що останнє будь-яких донарахувань не здійснювало, та за відповідачем рахується заборгованість за договором позики №74422624 від 18.01.2022 у розмірі 28 939,16 грн, що складається з 14 652,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 14 287,16 грн – заборгованість за відсотками, 0,00 грн – заборгованість за понадстрокове користування (а.с.44)
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотків за користування ними не сплатив.
Вирішуючи спір, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти.
Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За положеннями статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на зазначене суд вважає, що договір позики підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до договорів позики. 
Як вбачається із матеріалів справи, первісний кредитор свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було перераховано на картковий рахунок відповідача кошти в загальному розмірі 14 652,00 грн. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за позикою.
Зважаючи на оформлені у встановленому порядку договір позики та договори факторингу позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів з боржника.
Оскільки ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, доведені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу за договором позики № 74422624 в розмірі 14 652,00 грн.
Щодо розміру процентів за користування грошовими коштами за вказаним договором позики, то суд зазначає наступне.
Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за процентами становить 14 287,16 грн. Вказана заборгованість за процентами нарахована за період з 18.01.2022 по 18.05.2022. 
У договорі позики його сторони передбачили, що строк позики становить 30 днів, датою повернення позики є 17.02.2022 року, доказів пролонгації строку надання позики матеріли справи не містять.
Отже, строк кредитування за договором позики №74422624 тривав з 18 січня 2022 року до 17 лютого 2022 року.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Враховуючи наведене, розмір заборгованості за процентами за користування позикою за договором позики № 74422624, з урахуванням умов договору, становить 8 747,244 грн (14 652,00 грн сума позики ? 1,99 % ? 30 днів), які підлягають стягненню з відповідача на користь Товариства.
Суд не бере до уваги посилання позивача на п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який передбачає право нараховувати проценти у розмірі передбаченому договором за кожен день понадстрокового користування позикою, починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів з огляду на таке.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначаються Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.
Відповідач порушив взяті за договором позики зобов`язання та у визначений договором строк отримані в позику кошти не повернув, відсотків за користування ними не сплатив.
В договорі позики сторони обумовили розмір процентної ставки за понадстрокове користування позикою в 2,70 % за день (п.2.3. Договору), а п.6.5. Правил передбачає право Товариства на нарахування процентів у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою.
Тобто, виходячи з тлумачення умов договору позики та Правил, нарахування процентів на підставі п.6.5. Правил здійснюється у разі прострочення виконання грошового зобов`язання як міра відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак з такими позовними вимогами Товариство не зверталось.
Таким чином суд вважає, що посилання позивача на застосування п.6.5. Правил до спірних правовідносин в частині нарахування відсотків за користування позикою є безпідставним.
Крім того, вказані Правила не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтвердження, що саме їх розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи кредитний договір. Названі Правила не можуть регулювати спірні правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17).
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 23 399,24 грн. 
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, враховуючи часткове задоволення позову на 80,86 %, з відповідача на користь Товариства слід стягнути 2 152,82 грн (2 662,40 х 80,86%/100%) судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.
Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Товариством надано договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений з адвокатом Ткаченко Ю.О., ордер на надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О., акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 22.08.2025, витяг з акту №9-ДІЛ від 25.02.2026 та платіжну інструкцію №579942740.1 від 05.03.2026, відповідно до яких адвокатом Ткаченко Ю.О. правнича допомога для Товариства у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 4 500 грн (а.с.46-51).
У зв`язку з частковим задоволенням позову суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 638,70 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» заборгованість за договором позики №74422624 від 18.01.2022 в сумі 23 399 (двадцять три тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн 24 коп., яка складається з: 14 652,00 грн – борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), суми заборгованості за процентами – 8 747,24 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 152 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) грн 82 коп. та на правову допомогу в розмірі 3 638 (три тисячі шістсот тридцять вісім) грн 70 коп.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: вул.Садова, 31/33, офіс 40/3, м.Ірпінь Київська область, поштовий індекс 08205;
Відповідач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя            А.Г. Горщар