Справа №613/27/26 Провадження № 2/613/441/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участі секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
представника позивача – Баранова Д.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 613/27/26 за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської територіальної громади Богодухівського району Харківської області в особі Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі державного нотаріуса Кукси Наталії Павлівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Баранов Д.М., звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовною заявою до Богодухівської територіальної громади Богодухівського району Харківської області в особі Богодухівської міської ради Харківської області, за участю третьої особи - Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, у якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який склав заповіт на користь громадянки України ОСОБА_1 .. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яка розташована на території с. Кручик Богодухівського району Харківської області. 
У травні 2025 року представник спадкоємиці за заповітом – батько позивачки ОСОБА_3 звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської областііз заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
04.05.2025 державним нотаріусом було прийнято надані документи (у т.ч. оригінал заповіту, відомості про смерть заповідача) та заведено спадкову справу, про що внесено відомості до спадкового реєстру. Постановою державного нотаріуса від 04.06.2025 було відмовлено представнику спадкоємця у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав пропуску спадкоємицею строку для прийняття спадщини, та фактичного неприйняття спадщини. 
При відкритті спадкової справи було з`ясовано, що інші заяви, крім заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину, відсутні. Останнє місце реєстрації ОСОБА_2 було зареєстроване за адресою : АДРЕСА_1 (знятий з обліку 13 серпня 2014 року). На день смерті спадкодавець ніде зареєстрований не був, що підтверджується довідками Гутянського старостинського округу та ЦНАПу Наталинської сільської ради Берестинського району Харківської області. 
Стверджує, що ОСОБА_1 з кінця 2018 року та по теперішній час постійно перебуває за межами України. З метою підтвердження цього факту представник позивачки звертався до Головного центру обробки спеціальної інформації адміністрації Державної прикордонної служби України з питання перетину державного кордону громадянкою ОСОБА_1 з 2018 року, однак, в наданні такої інформації йому було відмовлено.
З 18.01.2019 ОСОБА_1 перебувала під вартою у СІЗО м. Краснодара на території рф та на даний час відбуває покарання у ВК-3, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , тобто, не мала об`єктивної можливості передбаченими законом засобами звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. 
Позивачка задовго до відкриття спадщини перебувала поза межами рідної держави, більше того, перебувала в ув`язненні на території держави-агресора, де з початку повномасштабної війни відсутні консульські установи України, а тому об`єктивно не могла виконати приписи ч.1 ст.1269 ЦК України щодо подачі заяви про прийняття спадщини уповноваженій посадовій особі.
Враховуючи викладене, позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. 
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов, а третій особі - пояснення щодо позову або відзиву. 
Ухвалою суду від 28.01.2026 за клопотанням представника позивачки витребувано з Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи № 577, заведеної 04.06.2025 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Клопотання представника позивача про залучення третьої особи задоволено частково. 
Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Богодухівську державну нотаріальну контору Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі державного нотаріуса Кукси Наталії Павлівни.
Ухвалою суду від 20.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 16.04.2026 за клопотанням представника позивача витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин Державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07.10.2009, РНОКПП НОМЕР_2 , з 01.01.2018 по теперішній час. 
14.05.2026 до суду надійшли витребувані докази.
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. 
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що представники відповідача та третьої особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не прибули. 
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що відповідно до довіреності, посвідченої нотаріусом Краснодарського нотаріального округу Мартиновим І.І. 29 серпня 2024 року за реєстром № 23/132-н/23-202410-660, виданої строком на 8 років, ОСОБА_3 є представником ОСОБА_1 , у т.ч., в органах нотаріату, та має право приймати або відмовлятися від спадщини зі здійсненням усіх дій, пов`язаних з оформленням спадщини. 
Вказана довіреність посвідчена за межами нотаріальної контори за адресою місця знаходження ФКУ СІЗО-1 УФСИН росії по Краснодарському краю : м. Краснодар, вул. Воронежська, 42.
На зазначеній довіреності проставлено апостиль 02.09.2024 начальником Управління Мін`юсту росії по Краснодарському краю, та вона перекладена на українську мову перекладачем Ващенко Н.Г. з нотаріальним посвідченням підпису перекладача 30.10.2024.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 199/2025, заведеної щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вказана спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_3 , поданою 04.06.2025 в інтересах ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Вказана спадкова справа була зареєстрована у спадковому реєстрі за № 74161231.
Матеріалами спадкової справи підтверджено, що ОСОБА_2 за життя залишив заповіт, посвідчений Павлівською сільською радою Богодухівського району Харківської області 31.07.2014, відповідно до якого заповідав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,48 га, розташовану на території Павлівської сільської ради, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Богодухівською державною нотаріальною конторою 06 листопада 2013 року за реєстром № 1-1906, та земельну ділянку площею 0,99 га, розташовану на території Павлівської сільської ради, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Богодухівською державною нотаріальною конторою 06 листопада 2013 року за реєстром № 1-1906.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Наталинської сільської ради Берестинського району Харківської області від 29.01.2025 № 57, ОСОБА_2 проживав без реєстрації за адресою : АДРЕСА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до довідки Гутянського старостинського округу № 193 від 25.03.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , та знятий з реєстрації 13.08.2014.
Заяви від інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні.
Постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області Кукси Н.П. від 04.06.2025 № 481/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , та фактично не прийняла спадщину. 
Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Часом відкриття спадщини за правилами ст. 1220 ЦК України слід вважати день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. 
Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 
Отже, виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б надати письмову згоду на подання цієї заяви. 
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. 
Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Відповідно до абзацу 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Поважність пропуску строку є оціночною категорією та підлягає з`ясуванню у кожному окремому випадку. 
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 22 березня 2023 року по справі № 361/8259/18, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. 
Надаючи оцінку поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи, тазазначає наступне. 
Згідно з довідкою начальника Федеральної казенної установи виправної колонії № 3 головного управління федеральної служби виконання покарань по Краснодарському краю (ФКУ ВК-3 УФСИН росії по Краснодарському краю) від 13.11.2025, ОСОБА_1 , 1993 року народження, засуджена 17.06.2022 Краснодарським крайовим судом за ст.30 ч.3, 228.1 ч.4 п.п. «а», «г», 229.1 ч.4 п. «а», 69 ч.3 КК РФ до 14 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму. Взята під варту в ФКУ СІЗО-1 м. Краснодара 18.01.2019. Початок строку – 25.04.2024 (зараховано строк тримання під вартою з дати затримання в ФКУ СІЗО-1 м. Краснодара (18.01.2019) до набрання вироком законної сили (24.04.2024), кінець строку – 16.01.2033. Прибула до ФКУ ВК-3 УФСВП Росії по Краснодарському краю (Краснодарський край, Усть-Лабинський район, пос. Двубратський, вул. Степна з 05.09.2024 по даний час). 
Відповідно до довідки Федеральної казенної установи виправної колонії № 3 головного управління федеральної служби виконання покарань по Краснодарському краю від 01.08.2025 б/н, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно відбуває призначене судом покарання в ФКУ ВК-3 УФСВП росії по Краснодарському краю з 05.09.2024 по даний час (01.08.2025). 
Відповідно до статті 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, укладеної між державами-членами СНД (зокрема, Україною і РФ) та ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою та скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення; документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.
23 грудня 2022 року набрав чинності Закон № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». 
Відповідно до цього Закону дію Конвенції було зупинено у відносинах з РФ та РБ. 
Це означає, що дія цієї Конвенції, у тому числі і статті 13, зупиняється щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених лише у двох країнах (РФ та РБ), незалежно від дати їх видачі, посвідчення. 
З дати зупинення дії Конвенції 1993 року у відносинах з РФ та РБ до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка була підписана 05 жовтня 1961 року в м. Гаазі. Відповідно до Закону України від 10 січня 2002 року № 2933-ІІІ «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів» Конвенція набрала чинності для України з 22 грудня 2003 року та залишається чинною у відносинах України з РФ і РБ. 
Водночас для захисту прав і свобод громадян України та інших осіб, що мають документи вказаних країн, Кабінет Міністрів України врегулював питання використання документів цих країн на час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування. 
Так, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. 
Таким чином, станом на день розгляду справи довідки про відбування покарання, видані на території РФ, не потребує легалізації. 
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15 серпня 2024 року у справі № 643/8133/23, від 24 грудня 2024 року у справі № 387/228/24, від 02 липня 2025 року у справі № 186/227/24. 
Враховуючи, що факт відбування покарання ОСОБА_1 в установі виконання покарань - Федеральної казенної установи виправної колонії № 3 Управління федеральної служби виконання покарань РФ по Краснодарському краю - зафіксовано уповноваженим державним органом іноземної держави, а саме відповідною установою виконання покарань, довідки завірені гербовою печаткою, при цьому, зміст вказаних довідок узгоджується з іншими доказами у справі, суд вважає за можливе врахувати вказані довідки в якості доказів поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини ОСОБА_1 ..
Суд зауважує, що довіреність від імені ОСОБА_1 посвідчена нотаріусом Краснодарського нотаріального округу поза межами нотаріальної контори – за адресою місцезнаходження ФКУ СІЗО-1 УФСВП по Краснодарському краю (м. Краснодар, вул. Воронежська, 42), що також свідчить про перебування ОСОБА_1 в умовах СІЗО на момент посвідчення довіреності.
25.10.2025 представником позивачки Барановим Д.М. було направлено адвокатський запит до Головного центру обробки спеціальної інформації адміністрації Державної прикордонної служби України з питання надання інформації про перетин державного кордону України громадянкою ОСОБА_1 з 01.11.2022.
Листом № 19-85183-25 вих. від 28.10.2025 представнику позивача було відмовлено в наданні такої інформації з підставі відсутності у нього відповідних повноважень у розумінні ч.1 ст.14 Закону України «Про захист персональних даних», оскільки запитувана інформації в силу п.13 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» є інформацією з обмеженим доступом.
На виконання ухвали суду про витребування доказів, листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перетинала Державний кордон України востаннє на виїзд з України в напрямку Харків-Москва (пункт пропуску Харків-Пасажирський) 28.12.2018. 
Після цього у Базі даних Адміністрації ДПС України відсутні відомості про перетин позивачкою Державного кордону України в напрямку в`їзду в Україну. 
Вказані обставини у свої сукупності свідчать про те, що станом на дату спливу 6-місячного строку з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 – 03.07.2023 – ОСОБА_1 перебувала поза межами України, а саме у слідчому ізоляторі на території РФ, що об`єктивно унеможливлювало вчасне подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .. 
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався представник позивачки та загальновідомі обставини, суд дійшов висновку, що причини, вказані ОСОБА_1 , є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. 
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. 
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. 
Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17. 
Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , терміном у три місяці.
Отже, враховуючи, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визначення позивачці додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 ..
Керуючись ст.ст.4, 10-13, 76-81, 141, 212, ч.1 ст.223, ст.ст.263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Богодухівської територіальної громади Богодухівського району Харківської області в особі Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі державного нотаріуса Кукси Наталії Павлівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,–задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивачка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Богодухівська територіальна громада Богодухівського району Харківської області в особі Богодухівської міської ради Харківської області, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Богодухів, пл. Соборності, 2, код ЄДРПОУ 04058640.
Третя особа : Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса : Харківська область, м. Богодухів, вул. Чернієнка Дмитра, 6, код ЄДРПОУ 02900618. 
Повний текст рішення складено 05.06.2026.

Суддя         О.С. Сеник