Справа № 156/682/26
Провадження № 3/156/333/26
Рядок статзвіту 305

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності №2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВБА №209322 від 09.06.2026 ОСОБА_1 , 01.06.2026 о 22:51 у селі Павлівка по вул. Незалежності вчинив дрібне хуліганство, а саме, у громадському місці на пакувальному майданчику пошкодив дзеркало заднього виду на мотоциклі, належному ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. 
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що дзеркало пошкодив ОСОБА_3 , а він лише стояв біля нього неподалік та розмовляв з іншою особою.
Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_3 повідомив, що саме він знімав дзеркала з мотоцикла, а  ОСОБА_1 лише стояв поряд. Він не мав умислу їх пошкодити, а лише хотів у такий спосіб пожартувати з ОСОБА_4 . Про вчинене шкодує та зобов`язується відшкодувати завдану шкоду.
Допитана під час судового засідання потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що вона не була свідком події. Про те, що до правопорушення причетні  ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 дізналась від спільних знайомих. 
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої та свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у діях, що виражають явну неповагу до суспільства, порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю умислу (прямого або непрямого), коли особа усвідомлює протиправний характер своїх дій та бажає чи свідомо допускає настання шкідливих наслідків у вигляді порушення громадського порядку.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав та заперечив факт пошкодження дзеркала заднього виду на мотоциклі потерпілої. 
Його свідчення повністю та послідовно підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який добровільно визнав, що саме він одноособово знімав дзеркала з мотоцикла ОСОБА_2 , з метою невдалого жарту, в той час як ОСОБА_1 жодних протиправних дій не вчиняв, лише перебував неподалік.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні також підтвердила, що безпосереднім очевидцем події не була, а про причетність осіб дізналася зі слів третіх осіб (спільних знайомих).
Крім того, судом було детально досліджено доданий до матеріалів справи відеозапис з камери відеоспостереження.
На вказаному відеозаписі зафіксовано пакувальний майданчик, на якому знаходиться автомобіль, а також припаркований мотоцикл потерпілої ОСОБА_2 . Окремо на відео чітко відображено транспортний засіб з безперервно увімкненою фарою головного світла.
Зі слів ОСОБА_1 він ремонтував свій мотоцикл. В цей час біля нього знаходився ОСОБА_3 та ще декілька осіб. Потім ОСОБА_3 сам пішов до мотоцикла ОСОБА_2 , що узгоджується з дослідженим відеозаписом.
Так, камера спостереження зафіксувала, як до мотоцикла потерпілої ОСОБА_2 підходить лише одна особа, стоїть біля нього нетривалий час, після чого йде до мотоцикла, який ремонтував ОСОБА_1 (з його слів).
ОСОБА_1 також пояснив, що ОСОБА_3 намагався прикрутити демонтовані дзеркала до його мотоцикла. 
Дана відеофіксація у повній хронологічній та логічній послідовності узгоджується із наданими в суді показаннями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 . Відеозапис беззаперечно підтверджує, що ОСОБА_1 фізично перебував у іншій точці майданчика, займався технічним обслуговуванням власного мотоцикла і не вчиняв жодних дій, спрямованих на пошкодження чи демонтаж дзеркал заднього виду на транспортному засобі потерпілої. 
Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували свідчення ОСОБА_1 або підтверджували наявність у його діях складу інкримінованого проступку, суду надано не було. Пояснення потерпілої ОСОБА_2 носять характер припущень, оскільки базуються на словах третіх осіб.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до принципу «поза розумним сумнівом», сформованого у практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Кобець проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії»), при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків чи подібних неспростовних презумпцій фактів. 
Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних прямих чи непрямих узгоджених доказів вчинення ОСОБА_1 дій, що утворюють об`єктивну сторону дрібного хуліганства, а факт пошкодження майна іншою особою ( ОСОБА_3 ) виключає склад інкримінованого правопорушення у діях ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 9, 173, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя          Н.Н. Комзюк