ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року	справа № 380/9555/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скоп Тараса Андрійовича щодо накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші та належать боржнику ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;
- зобов`язати старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скоп Тараса Андрійовича, зняти арешт, накладений в рамках виконавчого провадження №80668067 на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
В обгрунтування позовних вимог вказує, що 30.03.2026 Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №465/4849/25 про стягнення витрат на залучення експертів в загальній сумі 283087,30 грн. Ухвалою суду від 11.03.2026 розстрочено ОСОБА_1 , проживаючому АДРЕСА_1 , сплату судових витрат на залучення експертів, на користь держави, визначених вироком Франківського районного суду м. Львова 4 листопада 2025 року у справі № 465/4849/25 відносно нього за ч. 3 ст. 199 КК України, у сумі 283 087 (двісті вісімдесят три тисячі вісімдесят сім) гривень 00 коп. на строк 12 (дванадцять) місяців, по 23 590 (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 60 коп. щомісячно. Однак, після відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №465/4849/25 державний виконавець наклав арешт на кошти позивача у межах всієї суми заборгованості. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду із цим позовом.
Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.
Ухвалою судді від 18.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України; заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом та поновлено цей строк; витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження №80668067.
Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 18.05.2026 доставлена відповідачу в його електронний кабінет 19.05.2026, що підтверджується відповідною довідкою.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.
09.06.2026 відповідач надав суду копії матеріалів виконавчого провадження №80668067.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Вироком Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2025 у справі № 465/4849/25 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Цим же вироком вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 283 087 (двісті вісімдесят три тисячі вісімдесят сім) гривень 30 коп.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2026 розстрочено ОСОБА_1 сплату процесуальних витрат на залучення експертів у сумі 283 087 (двісті вісімдесят три тисячі вісімдесят сім) гривень 30 коп. за вироком Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2025 на дванадцять місяців- по 23 590 (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 60 коп. щомісячно.
Постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.04.2026 відкрито виконавче провадження №80668067 з виконання виконавчого листа від 30.03.2026 №465/4849/25, виданого Франківським районним судом м. Львова, про стягнення витрат на залучення експертів в загальній сумі 283 087,30 грн.
06.04.2026 державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження №80668097 прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
06.04.2026 постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчому провадження №80668067 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та які належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, становить 311 969,03 грн.
06.04.2026 позивач подав державному виконавцю копію ухвали Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2026 у справі №465/4849/25, якою розстрочено сплату процесуальних витрат.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші та належать боржнику ОСОБА_1 , тому звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як передбачено ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі – Закон №1404-VІІІ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі Закон №1404-VІІІ).
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.
За змістом приписів абз. 1 ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
При цьому, ч. 7 ст. 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 56 Закону №1404-VІІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Відтак, серед повноважень державного виконавця закріплено повноваження щодо накладення арешту на кошти боржника.
Судом встановлено, що до Личаківсього відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов виконавчий лист від 30.03.2026 №645/4849/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у загальній сумі 283 087,30 грн.
Постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.04.2026 відкрито виконавче провадження №80668067 з виконання виконавчого листа від 30.03.2026 №465/4849/25, виданого Франківським районним судом м. Львова, про стягнення витрат на залучення експертів в загальній сумі 283 087,30 грн.
06.04.2026 державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження №80668097 прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
06.04.2026 постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчому провадження №80668067 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та які належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, становить 311 969,03 грн.
Разом з тим, суд зауважує, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2026 розстрочено ОСОБА_1 сплату процесуальних витрат на залучення експертів у сумі 283 087 (двісті вісімдесят три тисячі вісімдесят сім) гривень 30 коп. за вироком Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2025 на дванадцять місяців- по 23 590 (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 60 коп. щомісячно.
Вказану ухвалу позивач подав державному виконавцю Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 06.04.2026, після накладення арешту на його рахунки.
Частина 1 статті 33 Закону №1404-VIII передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Проаналізувавши матеріали виконавчого провадження №80668067, суд висновує, що станом на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття постанови про арешт коштів боржника від 06.04.2026 державному виконавцю не було відомо про ухвалу суду від 11.03.2026 у справі №465/4849/25 (якою розстрочено сплату процесуальних витрат), відтак дії державного виконавця щодо прийняття спірної постанови відповідали вищенаведеним нормам Закону №1404-VІІІ та не місять ознак протиправності. Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Разом з тим, зважаючи на розстрочення Франківським районним судом м. Львова ухвалою від 11.03.2026 сплати процесуальних витрат на 12 місяців, прийняття такої ухвали до видачі виконавчого листа від 30.03.2026 №465/4849/25 та відкриття виконавчого провадження, а також сплату позивачем коштів у відповідності до встановленого Франківським районним судом м. Львова графіку, суд доходить висновку про відсутність станом на момент розгляду справи правових підстав для збереження арешту майна у межах усієї суми, яка стягується за виконавчим листом.
У зв`язку з наведеним, постанову державного виконавцю Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.04.2026 про арешт коштів боржника належить скасувати.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зняти арешт, накладений в рамках виконавчого провадження №80668067, то такі охоплюються вищенаведеним судом способом захисту порушеного права.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).
З наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги в своїй частині знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. 
Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295-297 КАС України, суд
в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії– задовольнити частково.
Скасувати постанову державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.04.2026 ВП №80668067 про арешт коштів боржника.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач – Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (79019, м. Львів, пр. Чорновола, 39; код ЄДРПОУ 35009358).

Суддя	Сидор Наталія Теодозіївна