ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/43775/24 Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

05 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Сорочка Є.О.,
суддів Коротких А.Ю., 
Чаку Є.В., 
за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад», в частині зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розпорядження начальника УДО України;
- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді заступника директора Департаменту оперативного забезпечення охорони та контррозвідувальних заходів Управління Державної охорони України;
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», в частині накладення дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад», в частині присвоєння військового звання на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- стягнути з Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані рішення відповідача є протиправними.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 25.07.2020 між ОСОБА_1 та Управлінням державної охорони України укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби в Управлінні державної охорони України та того ж дня позивача було призначено на посаду заступника директора Департаменту оперативного забезпечення охорони та контррозвідувальних заходів на підставі Наказу № 529-ос/дск від 25.07.2020.
Згідно Наказу відповідача від 11.01.2024 № 32-ос/дск «Про заохочення» нагороджено відомчою заохочувальною відзнакою УДО України - нагрудним знаком «За відзнаку в службі»: полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), заступника директора Департаменту.
Відповідно до Наказу відповідача від 10.07.2024 № 589-ос «Про особовий склад» позивача зараховано у розпорядження начальника Управління державної охорони України згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення про проходження громадянами України військової служби за контрактом в Управлінні державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 26.01.2022 № 33, із збереженням всіх видів грошового забезпечення відповідно до глави 3 розділу V Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Управління державної охорони України, затвердженого наказом Управління державної охорони України від 27.07.2018 №295/дск, за посадою, яку він займав, доступу до державної таємниці, відповідно до раніше наданого ступеня секретності та надбавки за службу в умовах режимних обмежень, з 10.07.2024 по 09.10.2024; підстава: рапорт заступника начальника Управління державної охорони України від 10.07.2024.
Наказом відповідача від 31.07.2024 № 670-ос «Про накладення дисциплінарних стягнень» за порушення вимог пункту 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади та посадових осіб», статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців другого, шостого та сьомого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 (НОМЕР_2), який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України; підстава: доповідна записка т.в.о. заступника директора Департаменту - начальника Служби внутрішньої безпеки Департаменту оперативного забезпечення охорони від 24.07.2024 (реєстр. № 2/2-602дск від 26.07.2024).
Наказом відповідача від 31.07.2024 № 671-ос «Про особовий склад» присвоєно військове звання, на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 (НОМЕР_2), який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що спірні накази відповідача видані на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Щодо наказу Управління Державної охорони України від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад», в частині зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника УДО України.
Так, на підставі рапорту першого заступника начальника Управління - начальника СБПУ від 05.07.2024, наказом від 10.07.2024 № 04 «Про організаційно-штатні зміни», внесено зміни до штату УДО України, затвердженого наказом від 05.05.2023 № 05 «Про затвердження Організаційної структури Управління державної охорони України та Штатів», затверджено його у новій редакції. Згідно цих змін підрозділ (Департамент оперативного забезпечення охорони та контррозвідувальних заходів УДО України), в якому проходив службу позивач, як всі інші підрозділи УДО України з 10.07.2024, скорочено.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що проведення організаційно-штатних змін в УДО України позивачем не оскаржується, а тому судом не надається оцінка правомірності таких дій.
Згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення про проходження громадянами України військової служби за контрактом в управлінні державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 26 січня 2022 року № 33/2022 (далі - Положення №33/2022) зарахування військовослужбовців у розпорядження начальника Управління державної охорони України для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання допускається у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо подальшого проходження служби військовослужбовцями, які звільняються з посад, - до трьох місяців.
Відповідно до пункту 78 Положення №33/2022 військовослужбовці зараховуються в розпорядження наказом по особовому складу, виданим начальником Управління державної охорони України на підставі рапортів керівників самостійних структурних підрозділів або першого заступника чи заступників начальника Управління державної охорони України відповідно до розподілу повноважень.
Військовослужбовці, призначення на посади або звільнення з посад яких здійснюється Президентом України, у разі звільнення з посад зараховуються у розпорядження начальника Управління державної охорони України згідно з підпунктом 2 пункту 77 цього Положення.
Так, на підставі вказаних норм, у зв`язку із скороченням підрозділу, у якому проходив службу позивач згідно наказу від 10.07.2024 № 04 «Про організаційно-штатні зміни», ОСОБА_1 , на підставі рапорту заступника начальника Управління державної охорони України від 10.07.2024, наказом від 10.07.2024 № 589-ос «Про особовий склад» позивача згідно з підпунктом 2 пункту 77 Положення № 33/2022 зараховано у розпорядження начальника УДО України, з яким останній був ознайомлений 11.07.2024, що підтверджується листом ознайомлення.
Таким чином, при прийнятті наказу від 10.07.2024 №589-ос «Про особовий склад» відповідач діяв правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування цього, а також і похідних вимог про поновлення позивача на попередній посаді.
Щодо наказу Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», в частині накладення дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 та наказу Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад», в частині присвоєння військового звання на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» від 04.03.1998 № 160/98-ВР (далі - Закон № 160/98-ВР) кадри Управління державної охорони України складаються з військовослужбовців, прийнятих на військову службу в Управління державної охорони України за контрактом, військовослужбовців строкової служби, а також працівників, які уклали з Управлінням державної охорони України трудовий договір (контракт). Військовослужбовцями та працівниками Управління державної охорони України можуть бути громадяни України, які за своїми діловими і моральними якостями, освітнім рівнем, станом здоров`я здатні виконувати службові (посадові) обов`язки, пройшли відбір і перевірку у зв`язку з прийняттям на військову службу (роботу).
Згідно частини першої статті 17 цього Закону військовослужбовці Управління державної охорони України зобов`язані: 1) наполегливо і послідовно втілювати в життя політику держави в сфері оборони і забезпечення національної безпеки України; 2) суворо додержуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов`язки; 3) підтримувати належний рівень професійних і правових знань, спеціальної, бойової та фізичної підготовки; 4) захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина, бути зразком високої культури, скромності та витримки.
За вчинені правопорушення військовослужбовці Управління державної охорони України несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну або кримінальну відповідальність згідно з законом.
На військовослужбовців Управління державної охорони України поширюється дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут ВС ЗСУ). 
Відповідно до статті 13 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно статті 9 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ)
Згідно статей 1, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися гідністю і честю, поважати честь і гідність кожної людини; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Згідно пункту 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до пункту «е» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу).
Так, оскаржуваним наказом від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарних стягнень» за появу на службі в нетверезому стані, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні з полковника до підполковника, яке реалізоване наказом від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад».
Накладаючи дисциплінарне стягнення, відповідач вказував, що позивач ОСОБА_1 24.07.2024 з`явився на службу в нетверезому стані, що зафіксовано в акті від 24.07.2024 комісією у складі військовослужбовців: т.в.о старшого консультанта ВПЗВК підполковника ОСОБА_2 , т.в.о. старшого консультанта ЮС підполковника юстиції ОСОБА_3 , т.в.о. консультанта-експерта 2 відділу СВБ ДОЗО полковника ОСОБА_4 з використанням приладу «Алкофор iBlow 10» (серійний номер ТВМ 710128), який зафіксував в повітрі, яке видихалося ОСОБА_1 парів алкоголю у кількості - 0,17 проміле. 
Натоміть, позивач заперечив допустимість зафіксованих даних щодо стану сп`яніння, вказавши, що відповідний огляд здійснений із порушенням положень статті 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та Порядку застосування спеціальних технічних засобів і тестів при проведенні огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду та оформлення його результатів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.04.2025 № 241 (далі - Порядок № 241).
В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що правовідносини щодо виявлення у військовослужбовців УДО України ознак сп`яніння на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані внутрішніми нормативними актами Управління, а саме наказом від 27.05.2024 № 491 «Про заходи щодо попередження пияцтва в УДО України на 2024 рік» та дорученнями (наказамим) першого заступника начальника Управління, наданими на нарадах з керівниками самостійних структурних підрозділів УДО України 15.05.2024 та 16.05.2024. Також відповідач зазначає, що стаття 266-1 КУпАП та Порядок № 241 не поширюють на працівників УДО України.
Надаючи оцінку наведеним доводам сторін, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 74 КАС суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відтак, для правильного вирішення даного спору мають значення виключно докази, які отримані правомірно, тобто у порядку та у спосіб, передбачені законом.
Згідно статті 3 Статуту внутрішньої служби ЗСУ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Таким чином, спірні правовідносини щодо порядку проходження позивачем військової служби можуть бути врегульовані лише нормативно-правовими актами, зокрема законами або ж нормативними актами Президента України або інших органів.
Так, як вказує відповідач на нарадах 15.05.2024 та 16.05.2024 першим заступником начальника Управління надані доручення керівникам самостійних структурних підрозділів УДО України надані доручення щодо: застосуванням відповідних медичних засобів перед заступанням на службу здійснювати перевірку 100 % особового складу (включно з керівним та особовим складом, до начальників Служб включно) щодо вживання алкогольних та наркотичних речовин; вживати заходи щодо збільшення кількості перевірок особового складу стосовно зловживання спиртними напоями та вживання наркотичних речовин.
При цьому, наказом від 27.05.2024 № 491 «Про заходи щодо попередження пияцтва в УДО України на 2024 рік» наказано керівникам самостійних структурних підрозділів для своєчасного виявлення осіб, що вживають алкогольні напої та наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги у службовий час чи перебувають на службі в нетверезому стані, застосувати такі форми, як, крім іншого, систематичні (щоденні) перевірки особового складу перед заступанням на службу на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, в тому числі за допомогою спеціальних пристроїв та тестів, з подальшим наданням інформації відповідному підрозділу.
Згідно частини другої статті 8 Закон України «Про правотворчу діяльність» від 24.08.2023 № 3354-IX нормативно-правовий акт - це офіційний документ, прийнятий (виданий) суб`єктом правотворчої діяльності в установленому Конституцією України та (або) законом порядку у письмовій формі (крім випадків, визначених частиною другою статті 47 цього Закону), який містить норму (норми) права і розрахований на неодноразову реалізацію.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що внутрішні акти (накази, доручення) установи не є нормативно-правовими актами у розумінні вказаних норм. Тому, ці акти не можуть бути визнані такими, що визначають порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців. Фактично документами, на які посилається відповідач, виключно визначені обов`язки окремих осіб у питанні організації внутрішнього трудового розпорядку роботи установи в частині щодо здійснення систематичних перевірок підлеглих військовослужбовців на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у тому числі за допомогою спеціальних пристроїв та тестів.
Натомість, вказані внутрішні акти не можуть підміняти процедури та порядки, які можуть визначатись лише у нормативно-правових актах. УДО України не наділено правотворчими повноваженнями.
Суд апеляційної враховує, що норми чинного законодавства не визначають порядку проходження військовослужбовцями УДО України перевірки стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також не визначають методики оцінювання та інтерпретації результатів такого оцінювання.
У свою чергу, зважаючи на поширення на військовослужбовців Управління державної охорони України дії Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який поширює на військовослужбовців Збройних Сил України права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами, то на військовослужбовців Управління державної охорони України поширюються також і правила й наслідки огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - стаття 266-1 КУпАП та Порядок № 241.
Стаття 266-1 КУпАП врегульовує питання огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У свою чергу Порядок № 241 встановлює механізм застосування спеціальних технічних засобів і тестів посадовими особами, уповноваженими начальниками органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) або командирами (начальниками) військових частин (установ, організацій, підприємств, закладів, підрозділів) Збройних Сил України при проведенні огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), військовослужбовців Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), проведення такого огляду та оформлення його результатів.
Згідно частин першої-другої статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до пунктів 3-5 розділу І Порядку № 241 огляд на стан сп`яніння проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі); лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з законодавством.
Огляд уповноваженою посадовою особою на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що визначає вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність.
Наказами відповідних начальників органів управління Служби правопорядку та командирів (начальників) військових частин (установ, організацій, підприємств, закладів, підрозділів) Збройних Сил України визначаються уповноважені посадові особи на проведення огляду військовослужбовців/військовозобов`язаних на стан сп`яніння.
Огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться уповноваженою посадовою особою, яка пройшла відповідне тематичне навчання у встановленому законодавством порядку.
Колегія суддів наголошує на тому, що огляд позивача здійснювався особами, які не були визначені відповідними наказами як особи, уповноважені на здійснення таких оглядів, та які пройшли відповідне навчання.
Відповідно до частини четвертої статті 266 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису (далі - персональний мобільний відеореєстратор).
Персональний мобільний відеореєстратор встановлюється на нерухомій поверхні (штативі) або закріплюється на військовій формі одягу так, щоб не створювати перешкод діям уповноваженої посадової особи та забезпечити фіксацію огляду на стан сп`яніння. У випадках, пов`язаних із необхідністю якісної фіксації подій, уповноважена посадова особа може тримати персональний мобільний відеореєстратор у руках.
Уповноважена посадова особа вмикає режим відеозапису персонального мобільного відеореєстратора з початком огляду, про що інформує військовослужбовця/військовозобов`язаного, який оглядається.
Відеозйомка ведеться безперервно (крім процесу відбору біологічного середовища (сечі)) до завершення огляду та фіксації показників технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд військовослужбовця/військовозобов`язаного на стан сп`яніння.
Проведення відеозйомки здійснюється з урахуванням вимог та обмежень, визначених нормативно-правовими актами з питань безпеки застосування військ (сил) та захисту інформації з обмеженим доступом.
Після завершення запису режим відеозапису персонального мобільного відеореєстратора вимикається. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що доказів здійснення безперервної відеофікації огляду позивача відповідач не надав.
Згідно пункту Порядку № 241 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цього Порядку уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу, показники якого після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Колегія суддів наголошує, що у ході здійсненого огляду позивача, показники проведеного тесту мали цифровий показник менше 0,2 проміле.
Згідно частини дев`ятої статті 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Таким чином, позивачем грубо порушений порядок огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння, а тому результати такого огляду є недійсними та відхиляються судом. 
Зважаючи на викладене, оскільки відповідачем не надано допустимих та достовірних доказів перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння, то необґрунтованим є накладення на позивача дисциплінарного стягнення та його подальша реалізація згідно наказів від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення» та наказу Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад». Тому вказані накази в оскаржуваній частині є протиправними та підлягають скасуванню.
Позивач не наводить доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, а тому колегія суддів оскаржуване рішення суду у цій частині не перевіряє.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині щодо наказів Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», в частині накладення дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 та наказу Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад».
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню, а позов у цій частині частковому задоволенню.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 в частині позовних вимог про:
- визнання протиправним та скасування наказу Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», в частині накладення дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 ;
- визнання протиправним та скасування наказу Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад», в частині присвоєння військового звання на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 ;
У скасованій частині ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Управління державної охорони України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної охорони України від 31.07.2024 №670-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення», в частині накладення дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» на полковника ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної охорони України (код ЄДРПОУ 00037478) від 31.07.2024 №671-ос «Про особовий склад», в частині присвоєння військового звання на один ступінь нижче в порядку виконання дисциплінарного стягнення підполковник полковнику ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких 

Суддя Є.В. Чаку

Повний текст постанови складений 11.05.2026.