Справа № 758/12148/25 
Категорія 52 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року          м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді     Петрова Д.В.,
при секретарі судового засідання   Сідько І.О.,

за участю представників позивачки    ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 
представника відповідача    Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої внаслідок каліцтва в результаті ДТП,
У Х В А Л И В :
У серпні 2025 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 стала потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.08.1968. Вказаний інцидент трапився з вини водія ОСОБА_4 , працівника відповідача, який, керуючи автобусом, що належав відповідачу, здійснив наїзд на позивача. Внаслідок цього позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до встановлення І групи інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 049736.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.1977 на користь позивача з відповідача було стягнуто відшкодування заробітної плати у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю. 
Згодом, у березні 1999 року позивачка змушена була звернутися до Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки відповідач не здійснював індексацію призначених виплат відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 392 від 02.06.1993, № 671 від 30.08.1993, № 843 від 16.12.1994, № 42 від 20.01.1995, № 103 від 08.02.1995, № 410 від 13.06.1995, № 777 від 02.10.1995, № 34 від 01.01.1996, № 832 від 26.07.1996.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03.03.1999 по справі № 2-175/1999 позов було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача одноразові та щомісячні виплати, зокрема: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 одноразово 1 515 гривень 39 копійок витрат по догляду, а далі щомісячно, починаючи з 1 березня 1999 року, стягувати на користь ОСОБА_3 52 гривні 80 копійок, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 одноразово 1 277 гривень 46 копійок різниці між заробітною платою до пошкодження здоров`я та отримуваною пенсією, а далі, щомісячно, починаючи з 1 березня 1999 року, стягувати на користь ОСОБА_3 44 гривні 55 копійок, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 : 155 гривень 67 копійок витрат на придбання ліків, 400 гривень вартості санаторно-курортної путівки, 33 гривні 60 копійок вартості квитків проїзду до санаторію та назад, 8 гривень вартості постільних приналежностей, 104 гривні добових, 59 гривень 80 копійок витрат на житло.
З часу ухвалення судових рішень, що визначали розмір належних позивачу компенсаційних виплат, економічна ситуація в країні значно змінилася, відбулося суттєве зростання рівня інфляції, підвищилися ціни на продукти харчування, медикаменти, житлово-комунальні послуги, а також зросла мінімальна заробітна плата. На сьогоднішній день сума щомісячних виплат у розмірі 97 гривень 35 копійок є критично недостатньою для забезпечення життєво необхідних потреб позивача, зокрема, витрат на лікування, догляд та реабілітацію. Зважаючи на те, що розмір призначених виплат був визначений у відповідності до економічних реалій минулих років, позивач вважає, що необхідним є його перегляд з урахуванням сучасних умов та вартості життя.
Враховуючи викладене та що з моменту ухвалення Дніпровським районним судом м. Києва рішення від 03.03.1999 зросли мінімальні розміри зарплат і пенсій, прожиткові мінімуми для відповідних соціальних і демографічних груп населення, підвищилась вартість життя, у зв`язку з чим, позивач звертається до суду з вимогою здійснити збільшення розміру відшкодування шкоди шляхом здійснення індексації.
З огляду на викладене позивач зазначає, що має право вимагати від відповідача провести належний перерахунок розміру відшкодування шкоди за період з 01.01.2000 року у зв?язку з підвищенням вартості життя. Крім того, наполягає на виплаті компенсації (різниці) між фактично отриманими сумами відшкодування та сумами, які мали бути виплачені після належного проведення індексації упродовж усього цього періоду. 3 огляду на вказане, відповідач має сплачувати різницю між середньомісячною заробітною платою на сьогоднішній день в розмірі щомісячно, виходячи з даного розрахунку: 25 000 гривень - 4708 гривень = 20 292 гривень, де :25 000 гривень - середня заробітна плата за рік в Україні, 4708 гривень - розмір щомісячної пенсії позивача ОСОБА_3 .
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
06.11.2025 від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.
У вищезазначеній заяві представник позивача просить відшкодувати на спеціальний медичний огляд відповідно до заключення № 663 лікарсько-консультативної комісії поліклініки № 1 Харківського району м. Київ від 07.05.1998, виданого ОСОБА_3 щомісячно, з розрахунку: 8 тисяч грн. х 3 = 24 тисячі грн. - кожного місяця, 24 тисячі грн. х 12 місяців = 288 тисяч грн. кожного року, 288 тисяч грн. х 25 років = 7 2000 000 починаючи з 01.01.2000, враховуючи рішення справи № 2-175/1999 від 03.03.1999, де 8 000 - мінімальна заробітна плата на час розгляду справи, 3 - коефіцієнт спеціального медичного огляду.
Окрім цього представник позивача просить збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, встановлений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 2-175/1999 від 03.03.1999, з урахуванням різниці середньої заробітної плати за рік в Україні та пенсії ОСОБА_3 в розмірі 20 292 щомісячно, починаючи з 01.01.2000 року та стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_3 відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, встановленої рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 2-175/1999 від 03.03.1999, з урахуванням різниці середньої заробітної плати за рік в Україні та пенсії ОСОБА_3 в розмірі 20 292 щомісячно, починаючи з 01.01.2000 року.
Представником позивача до заяви було додано довідку про доходи № 3778 1478 8447 2725 видану ОСОБА_3 в тому, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві (Дніпровський район) в м. Києві і отримує пенсію по інвалідності.
З наданої довідки вбачається, що сума пенсії за період з 01.01.2025 по 31.10.2025 складає 46 258 грн. 54 коп.
02.12.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначається про те, що КП «Київпастранс» не погоджується з позовними вимогами позивача, оскільки у якості правового обґрунтування своїх вимог позивач посилається на частину першу статті 1208 Цивільного кодексу України, де встановлено, що розмір шкоди підлягає індексації на підставі рішення суду.
Вказана норма закону передбачає індексацію твердої суми, яка підлягає індексації у разі підвищення вартості життя та інфляції. Таким чином визначена рішенням суду сума 97 грн. 35 коп. на місяць підлягає індексації відповідно до розміру інфляції за певний період, у разі звернення з відповідною заявою. Позивач фактично просить здійснити перерахунок розміру відшкодування за весь період з прив?язкою до середньомісячної заробітної плати на теперішній час, не враховуючи того, що розмір такої заробітної плати починаючи з 2000 року змінювався, а не індексацію. Вказаний перерахунок не передбачений чинним законодавством та за своєю правовою суттю не є індексацією, у зв?язку з чим не можливо застосувати до вказаної вимоги ч.1 ст. 1208 ЦК України.
Позивач просить збільшити розмір шкоди, який буде стягуватися в подальшому і, при цьому просить застосувати цей розмір за минулий час, та стягнути їх за минулий період, що є безпідставним та необґрунтованим. Таким чином, позивач просить стягнути не індексацію, як про це зазначено у позові, а заборгованість з виплати розміру шкоди, яка на її думку має місце.
Відповідачем зазначається, що рішенням суду визначено розмір відшкодування, виходячи з середньої заробітної плати згідно із займаною посадою на час завдання шкоди, також, що позивач раніше із вимогами про проведення індексації не зверталась.
В судовому засіданні суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 стала потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.08.1968. Інцидент трапився з вини водія ОСОБА_4 , працівника відповідача, який, керуючи автобусом, що належав відповідачу, здійснив наїзд на позивачку. Внаслідок цього позивачка отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до встановлення І групи інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 049736.
З огляду на вищевикладене позивач зазначає, що має право вимагати від відповідача провести належний перерахунок розміру відшкодування шкоди за період з 01.01.2000 року у зв?язку з підвищенням вартості життя. Крім того, наполягає на виплаті компенсації (різниці) між фактично отриманими сумами відшкодування та сумами, які мали бути виплачені після належного проведення індексації упродовж усього цього періоду.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно зі статтею 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 роз`яснено, що суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
Також відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 03 червня 2020 року (справа № 520/5345/18) повноваження органів влади є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
Правова позиція щодо застосування ст. 1208 ЦК України викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2021 року у справі № 447/1535/17 (провадження № 61-12767св19) в якій Верховний Суд зазначив, що за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду (стаття 1208 ЦК України).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.
Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з них судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п.2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим.
Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Відповідно до вимог ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Для визначення розміру відшкодування у разі професійного захворювання може братися до уваги за бажанням потерпілого середньомісячний заробіток (дохід) за дванадцять або за три останні календарні місяці перед припиненням роботи, що було викликано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. Якщо заробіток (дохід) потерпілого до його каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я змінився, що поліпшило його матеріальне становище (підвищення заробітної плати за посадою, переведення на вищеоплачувану роботу, прийняття на роботу після закінчення освіти), при визначенні середньомісячного заробітку (доходу) враховується лише заробіток (дохід), який він одержав або мав одержати після відповідної зміни.
Щодо збільшення розміру щомісячного відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, суд дійшов висновку, що в цій частині слід задовольнити частково.
Позивачка та її представники до матеріалів позовної заяви не долучили доказів розміру пенсії, яку отримувала позивачка за період, вказаний у позовній заяві (2000-2024), окрім довідки про доходи ГУ Пенсійного фонду України у м. Києві за січень-жовтень 2025 року.
Також, на запитання суду в судовому засіданні щодо наявності клопотань про витребування доказів чи про долучення нових доказів, сторонами у справі такі клопотання не заявлялись, доказів про розмір пенсії, яку отримувала позивачка за період 2000-2024 надано суду не було.
Представник позивача у поданих процесуальних документах просить здійснити перерахунок належних виплат із урахуванням різниці між фактично отриманою пенсією та середньою заробітною платою в Україні в розрахунку на кожен місяць, починаючи з 01.01.2000 року.
Разом з тим, суд бере до уваги, що до матеріалів справи долучено довідку про доходи, яка охоплює виключно 2025 рік. 
У зв`язку з цим, перерахунок може бути здійснений лише в межах наданих доказів, тобто за відповідний період 2025 року.
Згідно з даними Пенсійного фонду України, середня місячна заробітна плата у 2025 році становила 20 653 грн 55 коп.
Відповідно до довідки про доходи за 2025 рік, долученої представником позивача до заяви про збільшення позовних вимог, встановлено, що у січні та лютому 2025 року розмір пенсії позивача становив 4 293 грн 63 коп. щомісячно, а в період з березня по жовтень - 4 708 грн 91 коп. щомісячно.
Таким чином, з урахуванням середньої місячної заробітної плати у 2025 році, різниця між нею та фактично отриманою пенсією за січень і лютий підлягає обчисленню шляхом віднімання розміру пенсії від середньої заробітної плати з подальшим множенням на кількість відповідних (двох) місяців.
Загальний розмір відшкодування за цей період становить 24 132 грн 58 коп.
Що стосується періоду з березня по жовтень 2025 року, згідно з довідкою про доходи, загальна сума отриманої позивачем пенсії становить 37 671 грн 28 коп. 
Відповідно, різниця між середньою місячною заробітною платою та фактично отриманими виплатами визначається аналогічним способом із урахуванням 8 місяців, у зв`язку з чим загальний розмір відшкодування за цей період становить 136 141 грн 84 коп.
Щодо вимог про відшкодування на проведення спеціального медичного огляду, суд дійшов висновку про те, що в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат, зокрема платіжних документів (квитанцій, чеків тощо). Натомість до матеріалів справи долучено лише медичне заключення, який сам по собі не підтверджує факту здійснення відповідних витрат.
За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з вищевикладених мотивів.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої внаслідок каліцтва в результаті ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_3 розмір щомісячного відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, з урахуванням різниці середньої заробітної плати за рік в Україні та пенсії позивачки за 2025 рік в розмірі 160 274 грн. 42 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
- позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ;
- відповідач - Комунальне підприємство «Київпастранс», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, буд. 2, код ЄДРПОУ 31725604.

Суддя         Дмитро ПЕТРОВ