ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1761/26 Справа № 208/276/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гречана В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Халаджи О.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Безрука Артема Володимировича на постанову Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 травня 2026 року якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Заводського районного суду м Кам`янського від 04 травня 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України – визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, на користь держави - судовий збір, у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
На вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 – Безрук А.В., подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає їїнезаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню,
Суд першої інстанції фактично поклав в основу постанови виключно протокол про адміністративне правопорушення, направлення до медичного закладу та пояснення працівників поліції, не надавши належної оцінки доводам сторони захисту
Судом не було надано належної оцінки тому факту, що працівниками поліції фактично не були встановлені та належним чином зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні належні докази того, що поліцейські об`єктивно перевіряли наявність таких ознак, а не формально внесли їх до протоколу.
Сторона захисту звертала увагу суду першої інстанції на те, що у ОСОБА_1 фактично були відсутні будь-які об`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння, однак суд безпідставно проігнорував дані доводи та фактично погодився виключно з твердженнями працівників поліції.
ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження медичного огляду в цілому. В медичному закладі їй було запропоновано виключно здати сечу, однак не було запропоновано здати інші біологічні зразки, зокрема кров, слину чи інші матеріали, що прямо передбачено чинним законодавством та нормативними актами, які регулюють порядок проведення медичного огляду.
Фактично працівниками медичного закладу та працівниками поліції було створено умови, за яких особа могла пройти огляд виключно шляхом здачі сечі, що суперечить вимогам законодавства.
Суд першої інстанції не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам та наявним доказам.
Безрук А.В., просив постанову Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст. 130 КУпАП, — скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 та її захисник Безрук А.В., у судове засідання не з`явились, про чаС, дату та місце розгляду справи були повідомленні належними чином.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів.
Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 524343 від 26.11.2025 року слідує, що 26.11.2025 року о 15 годині 32 хв в м. Кам`янське по вул. Софії Ковалевської, 9 гр. ОСОБА_1 , керувала автомобілем Subary Legacy д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці ока, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою виявлення ступеня наркотичного сп`яніння відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні.
Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені докази, або вказували про порушення вимог ст. 266 КУпАП під час їх отримання у матеріалах справи відсутні, не вказані в апеляційній скарзі та не надані під час апеляційного розгляду справи.
Дослідивши всебічно, повно і об`єктивно матеріали справи, місцевий суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.
Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.
Долученим до матеріалів адміністративного правопорушення відеозаписом було встановлено та не спростовано стороною захисту, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не відмовилась, однак як вбачається із наявного відеозапису з бодікамери поліцейського, безпосередньо у медичному закладі відмовилась здавати сечу, оскільки саме така відмова беззаперечно утворює склад ч.1 ст. 130 КУаАП.
Оскільки ОСОБА_1 відмовилась здавати сечу для перевірки чи знаходиться особа у стані наркотичного сп`яніння, тобто своїми діями фактично відмовилась від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а отже, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Протоколи про адміністративні правопорушення у справі складені з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, тому підстави для визнання їх недопустимими доказами у суду відсутні.
ОСОБА_1 , було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, щодо законності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вважаються безпідставними, оскільки після безпосереднього контакту с працівниками поліції у останніх виник сумнів щодо її тверезості і після того, як вона сіла за кермо ТЗ та почала рух, була зупинена працівниками поліції з тих підстав, що у її поведінці наявні ознаки наркотичного сп`яніння. 
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення в яких викладено суть правопорушення та відеозаписом з боді-камер, який підтверджує факт відмови ОСОБА_1 , від здачі сечі.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Безрука Артема Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя           О.В. Халаджи