ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5281/25	

Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання Я.С. Кондратюк

за участю представників:
від прокуратури - Кобзар А.І.,
від позивачів:
1) Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України - не з`явився,
2) Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонська обласна військова адміністрація) - Яців К.І., 
від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонська обласна військова адміністрація) до Милівської сільської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Херсонська обласна прокуратура звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонська обласна військова адміністрація) до Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, в якій просить суд усунути перешкоди власнику - державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 шляхом: 
- скасування рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерко О.С., індексний номер рішення 55984640 від 29.12.2020, про державну реєстрацію права комунальної власності Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, 36, ідентифікаційний код юридичної особи: 04401291) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, з одночасним припиненням права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, 36; ідентифікаційний код юридичної особи: 04401291) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, номер запису (відомостей) про речове право 39967085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2261693265206;
- скасування державної реєстрації речового права, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га.
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на наступне.
Так, прокурор зазначає, що за результатами опрацювання стану оформлення (державної реєстрації) майнових прав на землі природно-заповідного та лісового фонду, розташованих на території Бериславського району Херсонської області, встановлено порушення вимог законодавства, допущені Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області під час розпорядження земельними ділянками державної власності, внаслідок чого з державного природно-заповідного фонду вибула земельна ділянка для цілей, не пов`язаних із даним видом використання. 
Прокурор вказує, що згідно з інформацією з Державного земельного кадастру 11.12.2019 державним кадастровим реєстратором відділу у Бериславському районі ГУ Держгеокадастру внесено відомості про реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.12.2020, як повідомляє прокурор, за Милівською сільською радою Бериславського району Херсонської області зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. 
Як зауважує прокурор, державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерком О.С. 29.12.2020 прийнято рішення № 55984640 про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365, власник - Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області та 23.12.2020 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на цю ділянку.
Відтак, прокурор зазначає, що підставою для реєстрації права власності є наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 30.11.2020 № 19 та акт-приймання передачі від 01.12.2020. Відповідно до вказано наказу передано Милівській сільській раді Милівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3943,5241 га згідно з переліком, зокрема, земельна ділянка площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365. 
Між тим прокурор повідомляє, що з метою збереження генетичного, видового, ландшафтного та екосистемного різноманіття степів прибережжя Дніпра, інших природних комплексів і об`єктів, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення Указом Президента України від 11.04.2019 № 140/2019 "Про створення національного природного парку "Кам`янська Січ" створено на території Бериславського району Херсонської області національний природний парк "Кам`янська Січ", до території якого погоджено в установленому порядку включення 12261,14 га земель державної власності, а саме: 6013,241 га земель державної власності, що надаються національному природному парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком 1, та 6247,899 га земель державної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів, згідно з додатком 2. 
При цьому прокурор зауважує, що Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 28.08.2020 № 70 затверджено Положення про НПП "Кам`янська Січ".
Так, прокурор повідомляє, що загальна площа Парку становить 12261,14 га земель державної власності, а саме: 6013,241 га земель державної власності, що надаються Парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, та 6247,899 га земель державної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів
Як прокурор стверджує, ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються Парку у порядку, встановленому законодавством. Право Парку на постійне користування земельними ділянками оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Наразі прокурор вказує, що ГУ Держгеокадастру 30.11.2020 на підставі наказу № 19 передано Милівській сільській раді Милівської територіальної громади Бериславського району (раніше Бериславського району, Нововоронцовського та Великоолександрівського районів) Херсонської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3943,5241 га згідно з переліком, у якому зазначені кадастрові номери земельних ділянок, їх місце розташування, площа, цільове призначення, що додається, натомість за результатами опрацювання обставин передачі в комунальну власність земель сільськогосподарського призначення встановлено, що частина в межах ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 відноситься до земель природно-заповідного фонду.
При цьому прокурор наголошує, що у відповідь на запит Херсонської обласної прокуратури від 28.12.2025 № 12-6804 вих-25 Херсонська обласна військова адміністрація повідомила листом від 31.10.2025 № 01-01-66-12246/0/25/23 про те, що ділянка з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га знаходиться в межах території НПП "Кам`янська Січ".
Крім того, прокурор додає, що матеріали щодо вилучення земельних ділянок з території Парку, у тому числі з метою їх формування в якості земель сільськогосподарського призначення та передачі із земель державної власності у комунальну власність Милівської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області до Херсонської обласної державної адміністрації не надходили та не погоджувалися.
Зокрема, прокурор зазначає, що листом від 04.11.2025 адміністрація НПП "Кам`янська Січ" повідомила про те, що земельна ділянка з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 перебуває в заповідній зоні національного природного парку, звернень за погодженням на вилучення ділянки не було і відповідно ніяких погоджень не надавалося. Також у вказаному листі зазначено, що інвентаризація та передача земельних ділянок ГУ Держгеокадастру до територіальних громад проводилася без відома та участі представників НПП. 
Разом з тим, як вказує прокурор, у відповіді на запит Херсонської обласної прокуратури від 30.10.2025 № 12-6879 вих-25 Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України повідомило, що Міністерство не погоджувало зміну меж, категорії та скасування статусу території НПП "Кам`янська Січ", а також не видавало відповідні експертні висновки. Проєкти рішень та відповідні матеріали щодо вилучення, зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, а також віднесення її до категорії земель "землі сільськогосподарського призначення" до Мінекономіки не надходили.
При цьому прокурор зазначає, що перебування ділянки в межах НПП "Кам`янська Січ" також підтверджується співставленням та порівнянням даних Національної кадастрової системи (інформаційно-аналітичний шар "Природно-заповідний фонд"), які розміщені на офіційному вебсайті НПП "Кам`янська Січ", картографічними матеріалами до Проєкту створення Національного природного парку "Кам`янська Січ", а також даними Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України.
Прокурор зауважує, що ГУ Держгеокадастру, як територіальний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, не мало повноважень щодо передачі земельної ділянки природно-заповідного фонду державної форми власності у комунальну власність Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, оскільки даний орган на час формування, реєстрації та передачі спірної ділянки в комунальну власність був розпорядником виключно земель сільськогосподарського призначення.
Таким чином, прокурор підсумовує, що наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області № 19 від 30.11.2020 в частині передачі у комунальну власність спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду прийнятий поза межами повноважень та всупереч ЗК України та Закону України "Про природно-заповідний фонд України". 
Наразі прокурор зауважує, що, приймаючи рішення про проведення державної реєстрації переходу прав з державної до комунальної власності, державний реєстратор мав перевірити наявність речового права на майно у ГУ Держгеокадастру в Херсонській області, його реєстрацію (чи причини непроведення державної реєстрації виникнення права власності) та правоздатність відчужувача на передачу земельної ділянки. Враховуючи, що право комунальної власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано з порушенням вимог законодавства, останнє має бути припинено шляхом скасування державної реєстрації такого права. 
Подалі, як вказує прокурор, формування земельної ділянки, присвоєння кадастрового номеру та внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру може відбутися виключно на підставі документації із землеустрою, розроблення якої може бути здійснено виключно на підставі дозволу власника землі державної власності відповідної категорії (Херсонської обласної державної адміністрації), відсутність дозволу на розробку документації із землеустрою, наданого у передбачений законодавством спосіб уповноваженим суб`єктом, вказує на протиправність внесення відповідних відомостей до ДЗК та формування ділянки, як об`єкта цивільних прав. Відтак, прокурор робить висновок, що реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі проведена з порушенням закону та підлягає скасуванню. 
Прокурор зауважує, що земельна ділянка зареєстрована на праві власності за Милівською сільською радою, проте в силу закону вона не може перебувати у комунальній власності, тому права держави на реалізацію усіх правомочностей щодо земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею встановлені законом та підлягають захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права розпорядження цією земельною ділянкою через скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.01.2026 року позовну заяву Херсонської обласної прокуратури залишено без руху.
05.01.2026 р. від Херсонської обласної прокуратури через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 213/26), відповідно до якої прокурор на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 02.01.2026 року повідомляє про те, що по тексту позовної заяви вірним найменуванням відповідача слід вважати - Милівська сільська рада.
Ухвалою Господарського суду Одеської області 13.01.2026 р. вказану позовну заяву Херсонської обласної прокуратури прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5281/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому підготовче засідання призначено на 03.02.2026 р. об 11:30 год.
15.01.2026 р. від Херсонської обласної державної адміністрації до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про участь у судових засіданнях у справі № 916/5281/25 в режимі відеоконференції (вх. № 1492/26), відповідно до якої позивач просить суд надати можливість його представнику брати участь у підготовчому засіданні, призначеному на 03.02.2026 року об 11:30 год., та всіх наступних судових засіданнях у справі № 916/5281/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2026 р. задоволено заяву Херсонської обласної державної адміністрації про участь у судовому засіданні по справі № 916/5281/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ). 
16.01.2026 р. від Херсонської обласної державної адміністрації до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 1570/26), в яких обласна державна адміністрація, ознайомившись із позовними вимогами прокурора, вважає їх обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Так, позивач-2 зазначає, що до території національного природного парку "Кам`янська Січ" погоджено в установленому порядку включення 12261,14 га земель державної власності, а саме: 6013,241 га земель державної власності, що надаються національному природному парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком № 1 та 6247,899 га земель державної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів, згідно з додатком № 2. 
Крім того, позивач-2 вказує, що відповідно до п.п. 1.2, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9 розділу 1 Положення про Національний природний парк "Кам`янська Січ" є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання, отже, законодавством не передбачено перебування в межах земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення земель з категорією "землі сільськогосподарського призначення".
Позивач-2 зазначає, що дійсним розпорядником спірної земельної ділянки є Херсонська обласна державна адміністрація із повноваженнями з питань використання та розпорядження землею наведеної категорії.
Як стверджує позивач-2, у разі формування земельних ділянок природно-заповідного та лісогосподарського призначення державної власності відповідні рішення мали би прийматися лише за наявності письмової згоди землекористувачів, засвідченої нотаріально та за погодженням з Кабінетом Міністрів України і Верховною Радою України. Крім того, позивач-2 зазначає, що зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише у виключних випадках, якими не передбачено формування за їх рахунок земельних ділянок сільськогосподарського призначення та передачі таких земельних ділянок у комунальну власність. 
Таким чином, позивач-2 робить висновок, що землі природно-заповідного та лісогосподарського призначення державної власності, які розташовані у межах територій Національного природного парку "Кам`янська Січ" не були сформовані у земельні ділянки та надані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським підприємствам у Херсонської обласної державної адміністрації були відсутні правові підстави для прийняття рішень щодо їх вилучення із постійного користування, припинення права постійного користування ними і зміни їх цільового призначення.
26.01.2026 р. від Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 2991/26), у відповідності до яких позивач-1 повністю підтримує заявлені позовні вимоги, вважає їх обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини та правові підстави.
Позивач-1 зазначає, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру, 11.12.2019 державним кадастровим реєстратором відділу у Бериславському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365. Категорія земельної ділянки визначена як землі сільськогосподарського призначення, вид цільового використання - землі запасу (код 16.00).
Так, позивач-1 вказує, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.12.2020 зареєстровано право комунальної власності Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області на зазначену земельну ділянку, реєстрацію здійснено на підставі рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерка О.С. від 29.12.2020 № 55984640. Підставою для державної реєстрації права комунальної власності зазначено наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 30.11.2020 № 19 та акт приймання-передачі земельних ділянок від 01.12.2020.
Проте, як вказує позивач-1, Указом Президента України від 11.04.2019 № 140/2019 "Про створення національного природного парку "Кам`янська Січ" на території Бериславського району Херсонської області створено національний природний парк "Кам`янська Січ", до території якого погоджено в установленому порядку включення 12261,14 га земель державної власності, з яких 6013,241 га надаються Парку у постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, та 6247,899 га включаються до його території без вилучення у землекористувачів. 
Згідно з матеріалами Проєкту створення національного природного парку "Кам`янська Січ", даними Національної кадастрової системи, Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України, а також інформацією, наданою Херсонською обласною державною адміністрацією (Херсонською обласною військовою адміністрацією) та адміністрацією НПП "Кам`янська Січ", як вказує позивач-1, земельна ділянка з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, площею 96,6482 га розташована в межах території національного природного парку "Кам`янська Січ" та відноситься до земель природно-заповідного фонду. 
Відтак, позивач-1 повідомляє, що матеріали щодо вилучення зазначеної земельної ділянки з території національного природного парку "Кам`янська Січ", зміни її меж, зміни категорії земель або скасування статусу території природно-заповідного фонду у порядку, визначеному чинним законодавством України, відсутні.
Таким чином, позивач-1 зауважує, що за відсутності відповідних рішень уповноважених органів державної влади, передбачених законом погоджень та експертних висновків, зміна правового режиму земельної ділянки природно-заповідного фонду є неможливою, а передача такої земельної ділянки у комунальну власність суперечить вимогам земельного та природоохоронного законодавства України. 
Отже, позивач-1 вважає, що за наведених обставин вбачається відсутність волевиявлення держави, як власника земель природно-заповідного фонду, щодо вилучення спірної земельної ділянки з території національного природного парку "Кам`янсько Січ" та зміни її правового статусу, що свідчить про незаконність прийнятих рішень і дій, які стали підставою для формування, державної реєстрації та передачі земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, площею 96,6482 га у комунальну власність.
При цьому позивач-1 підтримує вказаний спосіб захисту та вважає його належним через спрямованість на усунення наслідків незаконних рішень та дій, що стали підставою для вибуття земельної ділянки природно-заповідного фонду з державної власності, а також на припинення правовідносин, які виникли внаслідок порушення вимог земельного та природоохоронного законодавства України.
Зокрема, позивачем-1 наголошено, що скасування рішення державного реєстратора та припинення права комунальної власності є необхідним для усунення перешкод у здійсненні державою правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду, а також для запобігання подальшому порушенню встановленого законом спеціального правового режиму таких земель. 
Відповідно скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, сформованої з порушенням вимог законодавства, позивач-1 стверджує, що вказана позовна вимога є логічним та невід`ємним елементом обраного способу захисту, оскільки саме існування такої реєстрації створює правові підстави для подальшого незаконного обігу земельної ділянки та унеможливлює ефективне відновлення порушених прав держави. 
Так, у підготовчому засіданні 03.02.2026 р. прокурор заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа Приватного підприємства "Елітзем" № 168 від 24.12.2025 зі схемою; копії орієнтовних меж та попереднє функціональне зонування Національного природного парку "Кам`янська Січ" (вх. № 4116/26 від 03.02.2026).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2026 р. відкладено підготовче засідання на 03 березня 2026 р. о 12:30 год.
25.02.2026 р. від Херсонської обласної прокуратури через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 6844/26), відповідно до якого прокурор просить долучити до матеріалів справи докази у паперовому вигляді, які були надані разом із позовною заявою. 
02.03.2026 р. від Херсонської обласної прокуратури через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про зміну предмету позову (вх. № 7207/26), відповідно до якої прокурор просить суд прийняти заяву до розгляду та позовні вимоги розглядати у наступній редакції: 
Усунути перешкоди власнику - державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації (73000, м. Херсон, площа Свободи, 1; ідентифікаційний код юридичної особи: 00022645) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 шляхом: 
- скасування рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерко О.С., індексний номер рішення 55984640 від 29.12.2020 про державну реєстрацію права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, 36, ідентифікаційний код юридичної особи: 04401291) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, з одночасним припиненням права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, 36; ідентифікаційний код юридичної особи: 04401291) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, номер запису (відомостей) про речове право 39967085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2261693265206, шляхом скасування державної реєстрації речового права; 
- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га; 
- зобов`язання Милівську сільську раду (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, 36; ідентифікаційний код юридичної особи: 04401291) повернути земельну ділянку з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації (73000, м. Херсон, площа Свободи, 1; ідентифікаційний код юридичної особи: 00022645). 
Так, у підготовчому засіданні 03.03.2026 р. судом прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2026 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/5281/25 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 31 березня 2026 р. об 11:30 год.
04.03.2026 р. від Херсонської обласної державної адміністрації до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про заміну представника (вх. № 7709/26), відповідно до якого позивач просить суд здійснити заміну представника Херсонської обласної державної адміністрації з Макаренко М.В. на Яців К.І.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2026 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/5281/25 та призначено справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 28 квітня 2026 р. о 12:30 год. 
Так, у судовому засіданні господарського суду 28.04.2026 р. по справі № 916/5281/25 протокольно оголошено перерву до 08 травня 2026 року об 11:30 год.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2026 р. повідомлено позивача-1 - Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України та відповідача - Милівську сільську раду про те, що розгляд справи № 916/5281/25 відбудеться у судовому засіданні 08 травня 2026 р. об 11:30 год.
Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином шляхом направлення ухвал суду до електронного кабінету Милівської сільської ради в порядку ч.ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу за вих. № 916/5281/25/3402/26 від 19.01.2026, вих. № 916/5281/25/10376/26 від 13.02.2026, вих. № 916/5281/25/19971/26 від 20.03.2026, вих. № 916/5281/25/27929/26 від 22.04.2026, вих. № 916/5281/25/30035/26 від 29.04.2026, а також шляхом направлення на електронну адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві, а саме: miloveadmin@ukr.net, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки про доставку електронного листа за вих. № 916/5281/25/3456/26 від 13.01.2026, вих. № 916/5281/25/10377/26 від 03.02.2026, вих. № 916/5281/25/19972/26 від 03.03.2026, вих. № 916/5281/25/30036/26 від 29.04.2026.
Також Милівська сільська рада була повідомлений про розгляд судом даної справи шляхом публікацій на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Відповідно до відомостей, наявних у КП "ДСС", відповідач - Милівська сільська рада є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в "Електронному суді" та має власний "кабінет" в "Електронному суді".
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без їх участі.
На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Під час розгляду справи у судовому засіданні 08.05.2026 року прокурор та позивач-2 підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача-2, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
Щодо наявності підстав у прокурора звертатися з позовом, господарський суд зазначає наступне.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру? здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру? наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру?, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.
Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.
Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).
Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру?.
З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.
Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.
Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру?).
Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту? виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином? виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність? захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.
При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.
У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права? передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
При цьому на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.
Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 ГПК України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.
Господарський суд звертає увагу на те, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру? прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:
"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру?, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру?, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.
Так, Херсонською обласною прокуратурою направлено запит до Херсонської обласної військової адміністрації № 12-6804ВИХ-25 від 28.10.2025 з проханням надати інформацію: чи перебуває у нормативно визначених та згідно з матеріалами створення НПП "Кам`янська Січ" ділянка площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 у межах території вказаного Національного природного парку, якими документами, у тому числі картографічними, а також даними офіційних джерел інтернет-ресурсів підтверджується цей факт; чи була наявна в управлінні (департаменті) екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації інформація про факти віднесення земельних ділянок НПП "Кам`янська Січ" до категорії земель сільськогосподарського призначення, передачі їх у комунальну власність, які заходи вживалися до повернення земель у державну власність та повернення їм статусу земель природно-заповідного призначення, визначення відповідної категорії земель та їх виду цільового використання; відомості про обізнаність Херсонської обласної державної адміністрації про порушення законодавства при формуванні земель сільськогосподарського призначення за рахунок територій НПП "Кам`янська Січ"; вжиті Херсонською обласною державною адміністрацією заходи до захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Натомість Херсонська обласна військова адміністрація листом від 31.10.2025 № 01-01-66-12246/0/25/23 у відповідь на вказаний лист прокуратури повідомила, що Херсонська обласна державна адміністрація не була обізнана щодо обставин, викладених у листах Херсонської обласної прокуратури, з огляду на що заходи щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідними позовами, Херсонською обласною державною адміністрацією не вживалися
Як убачається з матеріалів справи, листом № 12-420ВИХ-25 від 04.12.2025 Херсонська обласна прокуратура звернулася до Херсонської обласної військової адміністрації із проханням надати інформацію про наміри або вжиття Херсонською державною адміністрацією заходів щодо припинення в судовому порядку права комунальної власності Милівської сільської ради на земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 та скасування її реєстрації в Державному земельному кадастрі. 
У відповідь на вказаний лист Херсонська обласна військова адміністрація листом від 10.12.2025 № 01-01-66-14079/0/25/23 повідомила Херсонську обласну прокуратуру про те, що заходи щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом, Херсонською обласною державною (військовою) адміністрацією не вживалися, крім того вказано, що адміністрація об`єктивно позбавлена підстав для звернення до суду з відповідними позовами.
Крім того, листом № 12-419ВИХ-25 від 04.12.2025 Херсонська обласна прокуратура звернулася до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України із проханням надати інформацію про наміри або вжиття Мінекономіки заходів щодо припинення в судовому порядку права комунальної власності Милівської сільської ради на земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 та скасування її реєстрації в Державному земельному кадастрі. 
При цьому Херсонська обласна прокуратура звернулася до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України з листом № 12-6879ВИХ-25 від 30.10.2025, в якому просила надати інформацію, зокрема, чи були вжиті Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України заходи щодо повернення у державну власність земель природно-заповідного фонду НПП "Кам`янська Січ", а саме 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, право власності на яку зареєстровано за Милівською сільською радою Бериславського району Херсонської області. 
У відповідь на запит прокуратури № 12-6879ВИХ-25 від 30.10.2025 Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України у листі від 10.11.2025 № 32392-25 зазначило, що ним не вживалися заходи щодо повернення у державну власність земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га, право власності на яку зареєстровано за Милівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, оскільки інформація про державну реєстрацію права комунальної власності на цю земельну ділянку стала відома Міністерству з листа Херсонської обласної прокуратури від 30.10.2025 № 12-6879ВИХ-25. 
У подальшому, Херсонською обласною прокуратурою листом №12-474ВИХ-25 від 25.12.2025 повідомлено Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України про те, що з метою захисту порушених державних інтересів до Господарського суду Одеської області буде подано позов в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, Херсонської обласної військової адміністрації до Милівської сільської ради про припинення майнових прав на земельну ділянку з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, площею 96,6482 га та скасування її державної реєстрації в ДЗК. 
Також лист з повідомленням щодо подання відповідного позову до суду було направлено Херсонською обласною прокуратурою 25.12.2025 № 12-475ВИХ-25 на адресу Херсонської обласної військової адміністрації. 
Так, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру? Херсонською обласною прокуратурою відповідними листами від 25.12.2025 за № 12-474ВИХ-25 та від 25.12.2025 за № 12-475ВИХ-25 повідомлено Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України та Херсонську обласну військову адміністрацію про пред`явлення позову до Милівської сільської ради Бериславського району про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, а саме припинення майнових прав (права комунальної власності) на неї та скасування її реєстрації в Державному земельному кадастрі. 
Відтак, передача у комунальну власність Милівській сільській раді ділянки з визначеною для неї категорією "землі сільськогосподарського призначення? площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, а також не звернення Херсонською обласною державною адміністрацією та Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства України до суду із відповідним позовом припинення права комунальної власності Милівської сільської ради на земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 та скасування її реєстрації в Державному земельному кадастрі стало підставою для звернення прокурора до суду із позовом по даній справі. 
З огляду на зазначене, господарський суд доходить висновку про наявність підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі та дотримання ним вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру?.
Щодо суті позовних вимог суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру 11.12.2019 Відділом у Бериславському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області внесено відомості про реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, яку віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення.
Додатком до вказаного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.12.2019 № НВ-6507293082019 є кадастровий план земельної ділянки площею 96,6482 га. 
При цьому згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка № 458757721 від 29.12.2025) 23.12.2020 зареєстровано право власності Миліської сільської ради на земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365.
Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерко О.С. (індексний номер рішення 55984640 від 29.12.2020); документи, подані для державної реєстрації: наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 30.11.2020 № 19.
У подальшому наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 19 від 30.11.2020 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" Милівській сільській раді Милівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3943,5241 га згідно із переліком, у якому зазначені кадастрові номери ділянок, місце їх розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельні ділянки, обмеження у їх використанні. 
Крім того, пунктом 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 19 від 30.11.2020 встановлено, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Як убачається з переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які передаються у комунальну власність Милівській сільській раді Милівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, що є додатком до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 19 від 30.11.2020, зокрема, передано земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, місцем розташування якої вказано: Херсонська область, Бериславський район, Милівська сільська рада, з цільовим призначенням - 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). 
Так, 01 грудня 2020 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та Милівською сільською радою було підписано акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, відповідно до якого Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області відповідно до наказу від 30.11.2020 № 19 передало із державної власності, а Милівська сільська рада Милівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області прийняла у комунальну власність Милівської сільської ради Милівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області земельні ділянки згідно з додатком. 
У п. 2 акта приймання-передачі від 01.12.2020 вказано, зокрема, що цей акт разом із наказом № 19 від 30.11.2020 є підставою для державної реєстрації права на вказані у додатку земельні ділянки комунальної власності Новорайської сільської ради Милівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.
Додатком до акта закріплено перелік переданих земельних ділянок, у тому числі, земельної ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365. 
Водночас, як встановлено судом, з метою збереження генетичного, видового, ландшафтного та екосистемного різноманіття степів прибережжя Дніпра, інших природних комплексів і об`єктів, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення відповідно до ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Указом Президента України від 11.04.2019 № 140/2019 "Про створення національного природного парку "Кам`янська Січ" постановлено створити на території Бериславського району Херсонської області національний природний парк "Кам`янська Січ".
Згідно з Указом № 140/2019 до території національного природного парку "Кам`янська Січ" погоджено в установленому порядку включення 12261,14 га земель державної власності, а саме: 6013,241 га земель державної власності, що надаються національному природному парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком 1, та 6247,899 га земель державної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів, згідно з додатком 2.
Також Указом № 140/2019 постановлено забезпечити затвердження у шестимісячний строк у встановленому порядку положення про національний природний парк "Кам`янська Січ"; вирішити протягом 2019-2021 років відповідно до законодавства питання щодо надання національному природному парку "Кам`янська Січ" у постійне користування 6013,241 га земель, у тому числі з вилучення у землекористувачів, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та оформлення речових прав на земельні ділянки, а також проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території національного природного парку; розробити та затвердити протягом 2019-2020 років в установленому порядку Проекту організації території національного природного парку "Кам`янська Січ", охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів. 
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 70 від 28.08.2020 затверджено Положення про національний природний парк "Кам`янська Січ", який згідно з п. 1.1 розташований на території Бериславського району Херсонської області. 
Відповідно до п. 1.2 положення Парк є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання.
Пунктом 1.6 положення визначено, що загальна площа парку, яка становить 12261,14 га земель державної власності, а саме: 6013,241 га земель державної власності, що надаються Парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, та 6247,899 га земель державної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів. 
Крім того, п. 1.7 положення передбачено, що ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються Парку у порядку, встановленому законодавством.
Положеннями п. 1.8 положення встановлено, що право Парку на постійне користування земельними ділянками оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку, встановлюються в натурі (на місцевості) та закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про межі, цільове призначення, оцінку, угіддя земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку та про обмеження в їх використанні вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законодавством порядку та обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій. До встановлення меж Парку в натурі його межі визначаються відповідно до Проекту створення Парку (п. 1.9 положення). 
Місцезнаходженням Парку та його юридична адреса визначені у п. 1.11 положення, а саме: вулиця Бериславська 33а, село Милове, Бериславський район, Херсонська область, 74351.
Так, листом № 10-28-0.215-10799/2-25 від 19.11.2025 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила Херсонську обласну прокуратуру, що згідно з даними Державного земельного кадастру відомості про Національний природний парк "Кам`янсько Січ", як обмеження у використанні земель, не внесено, відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами: 6520684200:04:001:0365 та 6520684200:04:001:0365 не містять обмежень у використанні земельних ділянок, встановлених зазначеним Національним природним парком. При цьому служба вказала, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 6520684200:04:001:0365 та 6520684200:04:001:0365 знаходяться в межах інформаційного шару "Природно-заповідний фонд". 
Також Херсонська обласна військова адміністрація листом від 31.10.2025 № 01-01-66-12246/0/25/23 у відповідь на запит Херсонської обласної прокуратури від 28.10.2025 № 12-6803ВИХ-25 та № 12-6804ВИХ-25 повідомила, що розташування, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га у межах території національного природного парку "Камянська Січ" підтверджується матеріалами проєкту його створення, зокрема, картографічним матеріалом орієнтовних меж та попереднього функціонального зонування Парку, даними національного геопорталу національної інфраструктури геопросторових даних. Крім того, Херсонська обласна військова адміністрація вказала, що матеріали щодо вилучення земельних ділянок з території Парку, у тому числі з метою їх формування в якості земель сільськогосподарського призначення та передачі із земель державної власності у комунальну власність Милівської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області до Херсонської обласної державної адміністрації не надходили та не погоджувалися. 
Крім того, Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України листом від 10.11.2025 № 32392-25 повідомило у відповідь на запит прокуратури № 12-6879ВИХ-25 від 30.10.2025, що Мінекономіки не погоджувало зміну меж, категорії та скасування статусу території Парку, а також не видавало відповідні експертні висновки, при цьому проекти рішень та відповідні матеріали щодо вилучення, зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, а також віднесення її до категорії земель сільськогосподарського призначення до Мінекономіки не надходили. 
Разом з тим Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України зазначило, що 27.05.2021 набрав чинності Закон України від 28.04.2021 № 1423-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин?, відповідно до якого розпорядження землями державної власності лісогосподарського призначення не належить до повноважень Кабінету Міністрів України. Розпорядженням Херсонської обласної державної адміністрації від 24.09.2021 № 757 надано дозвіл Парку на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісогосподарського призначення орієнтовною площею 1817,3 га, які вилучаються у Державного підприємства "Великоолександрівське лісомисливське господарство?, у постійне користування на території Бериславського району Херсонської області. Відтак, підприємством 21.12.2020 надано нотаріально засвідчену заяву на вилучення земельних ділянок загальною площею 1817,3 га. 
Також, як повідомляє Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, розпорядженням Херсонської обласної державної адміністрації від 12.01.2021 № 11 надано дозвіл Парку на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду орієнтовною площею 2793,1127 га в постійне користування Парку, що розташовані в акваторії Каховського водосховища на території Бериславського району Херсонської області. 
Рішенням 10 сесії 8 скликання Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 17.08.2021 № 253 надано дозвіл Парку на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в постійне користування Парку, розташованих на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, з подальшим вилученням з урахуванням додатку № 1 до Указу. 
При цьому міністерство у листі від 10.11.2025 № 32392-25 вказало, що розпорядженням начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 11.03.2025 № 93 надано дозвіл Парку на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 174,08 га, що знаходяться у комунальній власності Новорайської територіальної громади, в постійне користування Парку на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. 
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України за інформацією Парку, наданою листом від 05.11.2025 № 01-12/195, повідомляє, що в період окупації з 2022 року протягом 8 місяців та після деокупації, правобережна частина Херсонської області, в тому числі територія Парку, знаходиться під постійними артилерійськими обстрілами, також є ризик дронової небезпеки, а також спостерігаються випадки дистанційного мінування території. На території Парку виявлені вибухонебезпечні предмети та постійна робота системи радіоелектронної боротьби; територія Парку є потенційно замінованою. При зверненні Парку до розробників документації із землеустрою щодо укладення договору на виконання робіт із землеустрою, розробники повідомляють про неможливість виконання землевпорядних робіт у зв`язку із безпековою ситуацією на території Парку та неможливістю використання сучасного вимірювального обладнання. 
Крім того, як зазначено у листі від 10.11.2025 № 32392-25, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2024 № 286 "Про запобігання нецільовому використанню земель, які займало Каховське водосховище? на період воєнного стану та протягом п`яти років після його припинення чи скасування заборонено формування, передачу у власність або користування та зміну цільового призначення земельних ділянок на землях, які займало Каховське водосховище, крім передачі у користування, зміни цільового призначення земельних ділянок з метою подальшого відновлення Каховського водосховища та будівництва гідротехнічних споруд. 
При цьому у відповідь на запит Херсонської обласної прокуратури № 12-1539-25 від 28.10.2025 Національний природний парк "Кам`янська Січ" листом № 01-51/10 від 04.11.2025 зазначив, що відповідно до Указу Президента України від 11.04.2019 № 140 "Про створення національного природного парку "Кам`янська Січ" та матеріалів проєкту створення Парку земельна ділянка з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 перебуває в заповідній зоні НПП "Кам`янська Січ", при цьому адміністрацією НПП "Кам`янська Січ" погодження на вилучення вказаної ділянки не надавалося. Зокрема, інвентаризація та передача земельних ділянок ГУ Держгеокадастру у Херсонській області до територіальних громад проводилася без відома та участі представників Парку. 
Так, 24.12.2025 листом № 168 Приватне підприємство "Елітзем" повідомило Херсонську обласну прокуратуру, що відповідними спеціалістами щодо ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 зроблено висновок, відповідно до якого вказана земельна ділянка повністю накладається на територію Національного природного парку "Кам`янська Січ", створеного Указом Президента України від 11.04.2019.
Відповідно до додатку до листа № 168 від 24.12.2025 - "схема" (а.с. 139) вбачається, що межі земельної ділянки площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 обведені синім контуром, при цьому межі національного природного парку загальнодержавного значення "Кам`янська Січ" зображені зеленим кольором. 
Таким чином, як встановлено судом, земельна ділянка площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 накладається повністю на територію національного природного парку загальнодержавного значення "Кам`янська Січ".
Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. 
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Лісового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Згідно зі ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.
Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
За приписами статті 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення - лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
Ч. ч. 1, 2, 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно зі ст. 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України. До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.
Ст. 7 Лісового кодексу України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.
Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.
Ч. 1 ст. 9 Лісового кодексу України передбачено, що у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.
У відповідності до п. 5 ст. 27 Лісового кодексу України Кабінет Міністрів у сфері лісових відносин передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності.
Відповідно до п. 5 Розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.
Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки у користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15-ц, від 13.06.2018 у справі № 278/1735/15-ц. 
Таким чином, земельні ділянки, що охоплені матеріалами лісовпорядкування державного підприємства на підставі відповідних рішень органів влади, можуть перебувати лише у державній власності, відтак їх передача до земель комунальної власності є неправомірною.
Позиція щодо прирівнювання матеріалів лісовпорядкування до правовстановлюючих документів узгоджується з постановами Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 617/683/15-ц, від 15.09.2021 у справі № 373/462/19, від 18.05.2022 у справі № 369/12149/16-ц тощо.
Як встановлено судом, Указом Президента України від 11.04.2019 № 140/2019 "Про створення національного природного парку "Кам`янська Січ" створено на території Бериславського району Херсонської області національний природний парк "Кам`янська Січ". До території національного природного парку "Кам`янська Січ" погоджено в установленому порядку включення 12261,14 га земель державної власності, а саме: 6013,241 га земель державної власності, що надаються національному природному парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів та 6247,899 га земель державної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів. Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 28.08.2020 № 70 затверджено Положення про НПП "Кам`янська Січ" та земельна ділянка площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 розташована в межах НПП "Кам`янська Січ", та відповідно належить до земель природно-заповідного фонду.
За змістом ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених 8 восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Порядок вилучення земельних ділянок передбачено статтею 149 Земельного кодексу України, частиною 1 якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) встановлено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Згідно з ч. 6 ст. 149 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.
Відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб.
За змістом норм Земельного та Лісового кодексів України землі лісогосподарського призначення мають особливий статус, а тому є обмеженими в обороті, тобто можуть надаватися у власність або користування лише у виняткових випадках.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій. 
Вилучати земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб мав право виключно Кабінет Міністрів України. 
Згідно зі ст. ст. 162, 163 Земельного кодексу України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Завданнями охорони земель є забезпечення збереження та відтворення земельних ресурсів, екологічної цінності природних і набутих якостей земель. 
Як вбачається із наявних матеріалів справи, будь-яка інформація щодо погодження вилучення та зміни цільового призначення спірної земельної ділянки - відсутня.
Так, перебування ділянки з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 у межах НПП "Кам`янська Січ" також підтверджується співставленням та порівнянням даних Національної кадастрової системи (інформаційно-аналітичний шар "Природно-заповідний фонд"); розміщених на офіційному вебсайті НПП "Кам`янська Січ", картографічними матеріалами до Проєкту створення Національного природного парку "Кам`янська Січ", а також даними Геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області № 19 від 30.11.2020 в частині передачі у комунальну власність спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду, прийнятий поза межами повноважень та всупереч Земельного кодексу України та Закону України "Про природно-заповідний фонд України".
Враховуючи викладене, суд зазначає, що вилучена Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області спірна земельна ділянка повністю належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, які вилучаються у ДП "Великоолександрівське лісове господарство" у постійне користування Парку, та належить до земель державного лісового фонду, розпорядником яких на час виникнення спірних правовідносин була Херсонська обласна державна адміністрація.
Як встановлено судом, та не спростовано відповідачем за час розгляду справи, Херсонською обласною державною адміністрацією, як розпорядником земель лісового фонду, не приймалися будь-які рішення щодо відчуження спірної земельної ділянки.
Відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки волевиявлення (рішення) повноважного органу державної влади означає, що держава як власник, не виявляла волю на вилучення та передачу у користування земельної ділянки.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області незаконно, поза межами своїх повноважень та за відсутності волі власника вилучило частину спірної земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення та постійного користування.
Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Частиною 2 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене, Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області у порушення встановленого законом порядку неправомірно змінено цільове призначення спірної земельної ділянки, оскільки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності включено спірну земельну ділянку, частина якої відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності.
Статтею 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерко О.С., індексний номер рішення 55984640 від 29.12.2020 про державну реєстрацію права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, буд. 36; код ЄДРПОУ 04401291) на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, з одночасним припиненням права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, буд. 36; код ЄДРПОУ 04401291) на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, номер запису (відомостей) про речове право 39967085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2261693265206, шляхом скасування державної реєстрації речового права.
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Таким чином, єдиною підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації.
Як вже було встановлено судом, ГУ ДГК у Херсонській області із перевищенням своїх повноважень, всупереч приписам законодавства України змінило цільове призначення земель лісогосподарського призначення державної власності на землі сільськогосподарського призначення та в подальшому передала спірну земельну ділянку у комунальну власність Милівської сільської ради, про що до Державного реєстру речових прав були внесені відповідні відомості.
При цьому вимога про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки правильно пред`явлена в межах негаторного позову, про що свідчить зміст постанов Верховного Суду від 22.05.2024 по справам № 916/1749/22 та № 916/1750/22.
За таких обставин, враховуючи вище встановлені судом обставини справи, позовні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га підлягають задоволенню судом.
Разом з тим землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (частина перша статті 19 ЗК України).
Статтею 43 Земельного кодексу України встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно зі статтею 44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).
Землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом (стаття 45 Земельного кодексу України).
Статтею Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 6 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.
Відтак, враховуючи, що Херсонською обласною державною адміністрацією, як розпорядником земель лісового фонду, не приймалися будь-які рішення щодо передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність, право державної власності на цю ділянку не припинилося і до відповідача не перейшло.
Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Закону України "Про природно-заповідний фонд України" потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є саме негаторний позов. При цьому власник земельної ділянки лісового фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.
Таким чином, враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги Херсонської обласної прокуратури щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації та наявності підстав для її задоволення.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а також відповідно до наведених норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Херсонської обласної прокуратури.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно з положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи надані прокурором докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Херсонської обласної прокуратури обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулося на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7507,20 грн. (із урахуванням коефіцієнту 0,8 з огляду на подання позову через "Електронний суд" ЄСІТС), понесені прокурором при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонська обласна військова адміністрація) до Милівської сільської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою задовольнити.
2. Усунути перешкоди власнику - державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації (73000, м. Херсон, площа Свободи, 1; код ЄДРПОУ 00022645) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 96,6482 га з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 шляхом: 
- скасування рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерко О.С., індексний номер рішення 55984640 від 29.12.2020 про державну реєстрацію права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, буд. 36; код ЄДРПОУ 04401291) на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, з одночасним припиненням права комунальної власності Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, буд. 36; код ЄДРПОУ 04401291) на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 96,6482 га з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365, яка розташована на території Бериславського району Херсонської області, номер запису (відомостей) про речове право 39967085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2261693265206, шляхом скасування державної реєстрації речового права; 
- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га; 
- зобов`язання Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, буд. 36; код ЄДРПОУ 04401291) повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6520684200:04:001:0365 площею 96,6482 га державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації (73000, м. Херсон, площа Свободи, буд. 1; код ЄДРПОУ 00022645).
3. Стягнути з Милівської сільської ради (74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, буд. 36; код ЄДРПОУ 04401291) на користь Херсонської обласної прокуратури (73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33; код ЄДРПОУ 04851120) витрати по сплаті судового збору у сумі 7507/сім тисяч п`ятсот сім/грн. 20 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 15 травня 2026 р.

Суддя В.С. Петров