г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 212/12920/25
Номер провадження 2/213/904/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого – судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 485803 від 12.11.2022 у розмірі 26760,00 грн (з яких: 3000 грн – заборгованість по тілу кредиту; 23760 грн – заборгованість по відсотках), а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 12.11.2022 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та відповідачкою було укладено кредитний договір № 485803 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора М900. Первісний кредитор виконав зобов`язання, перерахувавши 11.12.2022 о 16:18 грошові кошти у сумі 3000,00 грн на картковий рахунок відповідачки.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань станом утворилась заборгованість. На підставі договору факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги до відповідачки, у зв`язку з чим позивач є належним кредитором.
Позиція відповідача.
У встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк від відповідачки не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
06.11.2025 позовна заява надійшла до Покровського районного суду м. Кривого Рогу.
07.11.2025 ухвалою судді Покровського районного суду м. Кривого Рогу матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу, оскільки відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Інгулецького району.
19.02.2026 ухвалою судді позов було залишено без руху.
02.03.2026 з пропуском строку надійшла заява про усунення недоліків
06.04.2026 року ухвалою судді Інгулецького районного суду провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Разом з позовною заявою представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідачка відзив на позов не подала.
Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.
Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
11.12.2022 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 485803. Договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора М900, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.
Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.5, 1.7 Договору: сума кредиту – 3 000,00 грн; строк кредитування – 360 календарних днів; стандартна процентна ставка – 2.2% за кожен день користування кредитом; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів.
Первісним кредитором 12.11.2022 виконано зобов`язання, кредитні кошти в сумі 3000,00 грн перераховано на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» (надавача платіжних послуг) від 12.09.2025 № 2025912-462.
Відповідачка не здійснювала погашення заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості.
11.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор (позивач) набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 485803. Згідно з витягом з реєстру боржників, заборгованість відповідачки станом на 11.01.2024 становить 26760,00 грн.
Позивачем заявлено до стягнення: 3000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 23760,00 грн – заборгованість по відсотках.
Згідно з розрахунком заборгованості (детальний помісячний розрахунок, наданий позивачем), залишок тіла кредиту становить 3000,00 грн, залишок процентів – 23760,00 грн.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Щодо форми правочину та його змісту.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом - шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Щодо виконання зобов`язання.
За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).  Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Приписами ч. 2 ст. 615 ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Щодо відступлення права вимоги.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 12.11.2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 485803. Договір укладено в електронній формі, що відповідає вимогам ст. 207 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка погодилася з умовами кредитного договору, про що свідчить підписання нею договору одноразовим ідентифікатором М900, надісланим на номер її мобільного телефону. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором прирівнюється до власноручного підпису.
За умовами кредитного договору (п. 1.2, 1.3, 1.5, 1.7): сума кредиту – 3 000,00 грн; строк кредитування – 360 календарних днів; стандартна процентна ставка – 2,2% за кожен день користування кредитом; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів.
Також встановлено, що первісним кредитором виконані умови договору, кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн були перераховані відповідачці, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» (надавача платіжних послуг) від 12.09.2025 № 2025912-462. Відповідачка, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконала, вчасно отримані в кредит кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила, доказів погашення заборгованості суду не надала.
На підставі договору факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС», позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 485803. Відповідно до ст. 512, 514, 516 ЦК України, позивач є належним кредитором у справі.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, перевірено судом. Заборгованість за тілом кредиту становить 3 000,00 грн, заборгованість за процентами – 23 760,00 грн. Вказаний розрахунок є арифметично вірним, відповідає умовам договору (проценти нараховано за період з 12.11.2022 по 11.01.2024, тобто до дати відступлення права вимоги). Відповідачкою вказаний розрахунок не спростовано, контррозрахунку не надано.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів визнання кредитного договору недійсним суду не надано.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000,00 грн та за процентами у розмірі 23 760,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
VІ. Щодо розподілу судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3–5, 12, 13, 76–81, 83, 89, 141, 178 ч. 8, 259, 263–265, 268, 273, 279 ч. 5, 354 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 485803 від 12.11.2022 у розмірі 26 760 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят) гривень 00 копійок, з яких:
заборгованість по тілу кредиту – 3 000,00 грн;
заборгованість по відсотках – 23 760,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04 червня 2026 року.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.М. Нестеренко