Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1896/26
Провадження № 2-о/711/93/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Скляренко В.М.
при секретарі: Слабко Ю.М.,
за участі:
заявника ОСОБА_1 
представника заявника – адвоката Нікітюка А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Військова частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Черкаська міська рада, – 

в с т а н о в и в: 

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , уродженець м. Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 20 травня 2009 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який вважається зниклим безвісти, є рідним братом заявника - ОСОБА_1 , уродженця м. Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_4 , виданий 20 липня 2023 року (орган видачі - 7101), РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що ОСОБА_2 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 і 20.05.2025р. зник безвісти у АДРЕСА_2 внаслідок штурмових дій з боку противника. Заявник є рідним братом ОСОБА_2 , внаслідок чого звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про отримання грошового забезпечення, належного зниклому безвісті. Натомість заявник не може належним чином документально підтвердити факт родинних відносин зі зниклим безвісті братом, оскільки у документах, що ідентифікують особу, прізвище заявника зазначено через літеру «і» - « ОСОБА_3 », а прізвище його брата зазначено через літеру «и» - « ОСОБА_4 ». Заявник стверджує, що розбіжність у написанні прізвищ заявника та його зниклого безвісти брата виникла через їх різний переклад з російської мови на українську, що зумовлює необхідність встановлення факту родинних відносин між такими особами в судовому порядку. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для реалізації права на отримання та виплату грошових виплат за рідного брата, який зник безвісти, відповідно до п. 6 постанови КМ України від 30.11.2016р. №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон чи заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».
11.03.2026р. судом відкрито провадження у справі.
19.03.2026р. на адресу суду надійшли пояснення МВС України, в яких зазначено, що відповідна особа просить суд ухвалити рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У поясненнях акцентується увага, що встановлення факту, про який просить заявник, має юридичне значення, що вбачається з норм ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», які дозволять заявнику реалізувати права, передбачені цим законом, як близькому родичу та члену сім`ї загиблого військовослужбовця.
06.04.2026р. на адресу суду надійшли письмові пояснення Міністерства оборони України. У такій заяві зазначається, що статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено можливість внесення змін до актового запису цивільного стану відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав, а порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також врегульований Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила № 96/5). Отже батько – ОСОБА_5 – не позбавлений можливості звернутись до відповідних органів державної реєстрації актів цивільного стану з метою внесення змін в актовий запис його сина ОСОБА_6 , який натепер вважається зниклим безвісти. Акцентується увага на тому, що заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували той факт, що він чи/та його батько зверталися до відповідних органів державної реєстрації актів цивільного стану з метою внесення змін до документів, в яких були виявлені помилки, а відтак неможливим є розгляд заяви про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження, що є підставою для закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Додатково у заяві вказується, що відповідно до абз. 5 п. 6 ст. 9 Закону №2011-ХІІ заявник може мати право на отримання грошового забезпечення лише за умови, що його рідний брат, зниклий безвісти військовослужбовець ОСОБА_2 , є законним представником заявника, а оскільки таких доказів не надано, то навіть у разі задоволення вимог заявника про встановлення факту родинних відносин та набрання законної сили рішенням суду, заявник не набуде права на призначення та отримання нарахованого та не виплаченого грошового забезпечення військовослужбовця, тобто заявлена мета заявника не буде досягнута. За таких обставин вимоги заявника є передчасними, оскільки законодавством встановлено інший, позасудовий порядок встановлення вищезгаданого факту, а тому у задоволенні заяви належить відмовити.
Від представників Черкаської міської ради – Прокопчук А.П., яка діє на підставі довіреності №76-01-21 від 03.01.2025р., Котяш А.С., який діє на підставі довіреності №9897-01-21 від 19.05.2026р., – на адресу суду надійшло клопотання, в якому вони просили розглянути справу без участі представника Черкаської міської ради та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. 
В судовому засіданні заявник та його представник – адвокат Нікітюк А.М., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №4-23-2026-001320 від 16.02.2026р., – підтримали вимоги заяви та наполягали на їх задоволенні. Представник заявника пояснив, що помилка у написанні прізвища заявника та його зниклого безвісти брата обумовлена розбіжностями у перекладі прізвища « ОСОБА_3 » з російської на українську мову, внаслідок чого в одних документах таке прізвище значиться через літеру «і», а в інших – «и», проте у російськомовних документах написання прізвища є однотипним. 
09.06.2026р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані заявником письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. 
Згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_4 , виданого 20.07.2023р. органом №7101, заявник – ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Черкаси /а.с. 6/. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади заявник з 23.02.1988р. має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 8/. 
Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 20.05.2009р. Придніпровським РВУМВС України в Черкаській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Черкаси і з 21.11.1995 року був зареєстрованим у житлі за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 9/. 
Відомості про зареєстроване місце проживання обох таких осіб підтверджуються відповідними записами у будинковій книзі, хоча прізвище ОСОБА_6 зазначене як « ОСОБА_3 » /а.с. 11-12/.
Судом досліджено свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 , що видано 12.09.1978 року Соснівським РВ ЗАЦС в м. Черкаси, а також ОСОБА_1 , що видано 14.04.1983 року Придніпровським РВ ЗАЦС у м. Черкаси, які складені російською мовою /а.с. 13/. На підставі відповідних актових записів про народження ВДРАЦС у м. Черкаси повторно видані відповідні свідоцтва про народження, які складені українською мовою /а.с. 14-15/.
Також судом досліджено наступні документи: свідоцтво про смерть ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; військовий квиток ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; військовий квиток ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 /а.с. 16-19/.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.06.2025 року у Черкаському РУП ГУ НП в Черкаській області за заявою ОСОБА_1 зареєстроване кримінальне провадження №12025250310000998 від 18.03.2025р. за ч. 1 ст. 115 КК України та здійснюється досудове розслідування за обставинами втрати зв`язку з 20.02.2025р. з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , військовослужбовцем ЗСУ, який перебував в зоні бойових дій на Лиманському напрямку в Донецькій області /а.с. 20/.
Відповідно до сповіщення сім`ї №555 від 10.06.2025р., що було адресоване заявникові, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зник безвісти 20.05.2025 року у м. Катеринівка Краматорського району Донецької області внаслідок штурмових дій з боку противника /а. с.21/.
З 11.07.2025р. ОСОБА_2 перебуває на обліку у Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується відповідним витягом з реєстру /а.с. 22-24/. 
08.01.2026р. заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою на отримання грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду, що належні зниклому безвісти ОСОБА_2 , яка була передана для розгляду до в/ч НОМЕР_1 . Листом в/ч НОМЕР_1 від 10.01.2026р. заявника було повідомлено, що для отримання відповідних виплат необхідно надати документи, що підтверджують наявність родинного зв`язку заявника зі зниклим безвісти ОСОБА_2 , а також документ, який би підтвердив призначення ОСОБА_2 опікуном заявника. Така відповідь обумовлена розбіжностями у написанні прізвищ заявника та зниклого безвісти ОСОБА_2 у різних документах, що унеможливлює документальне підтвердження факту родинного зв`язку таких осіб, а також змістом положень пункту 6 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон чи заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженим постановою КМУ від 30.11.2016р. №884 (зі змінами).
На теперішній час ОСОБА_1 обмежений у реалізації його прав, як близької особи з числа родичів зниклого безвісті ОСОБА_7 , оскільки факт родинних відносин не підтверджується документально належним чином через різне написання прізвищ зазначених осіб. Заявник має намір скористатись правом на отримання грошового забезпечення, що може бути виплачено особам з числа близьких родичів зниклого безвісті військовослужбовця, але внаслідок розбіжності в написанні прізвища його брата у свідоцтві про народження та паспорті є перешкоди для реалізації законних прав заявника.
Надаючи оцінку доводам заявника та встановленим обставинам справи суд виходить з наступного.
За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (а. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин суд звертає увагу, що в даному випадку предметом судового розгляду є вимога заявника про встановлення факту родинного зв`язку, який ґрунтується на кровному спорідненні між заявником та безвісно зниклим ОСОБА_2 , що в розумінні цивільно-правового законодавства є другим ступенем кровного споріднення.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 Сімейного кодексу України права та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри.
Статтею 1 Закону України від 12.07.2018р. №2505-VIII «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (далі – Закон №2505) передбачено, що до переліку близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відносяться, зокрема, рідні брати та сестри.
Статтею 6 Закону №2505 визначений перелік прав близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, серед яких передбачено: право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України; право на безоплатну правничу допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011) за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. 
Аналогічна за змістом норма закріплена і у п. 6 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон чи заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016р. №884.
У своїй заяві заявник зазначив, що встановлення факту родинного зв`язку з безвісно зниклим ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для реалізації права на отримання та виплату йому грошових виплат за рідного брата, який зник безвісти, відповідно до п. 6 постанови КМ України від 30.11.2016р. №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон чи заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх». 
В цьому контексті слід зауважити, що за змістом п. 6 ст. 9 Закону №2011 рідний брат (сестра) безвісно зниклого військовослужбовця мають право на отримання його грошового забезпечення за умови документального підтвердження наявності кровного споріднення та факту, що зниклий безвісті військовослужбовець був призначений опікуном чи піклувальником рідного брата (сестри). В даному випадку суду не надано доказів того, що безвісно зниклий ОСОБА_2 був опікуном заявника. Натомість питання про наявність правових підстав для виплати заявникові грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 не є предметом даного судового розгляду і не є предметом спору, оскільки розгляд такого питання відноситься до повноважень командира військової частини, де проходив службу безвісно зниклий військовослужбовець, а передумовою розгляду такого питання є документальне підтвердження наявності родинного зв`язку. 
В той же час очевидною є та обставина, що незалежно від наявності правових підстав для виплати заявнику грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця, встановлення факту родинних відносин з рідним братом має юридичне значення для заявника, оскільки є підставою для реалізації його прав, як особи з числа близьких родичів кровного споріднення зниклого безвісті військовослужбовця. 
Варто зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону №2505 з моменту внесення даних про особу, зниклу безвісти за особливих обставин, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин над майном такої особи може бути встановлено опіку в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України. За загальним правилом опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч. 4 ст. 63 ЦК України).
У свою чергу відмінності в написанні прізвищ ОСОБА_2 у документах, які ідентифікують таку особу (паспорт громадянина України, військовий квиток), і документах, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану (свідоцтво про народження), створюють обставини, внаслідок яких заявник позбавлений можливості підтвердити в належний спосіб безспірність того факту, що він є рідним братом зниклого безвісті ОСОБА_2 , що свідчить про те, що права та інтереси заявника є порушеними.
Таким чином, підтвердження родинного зв`язку між заявником та ОСОБА_2 належним документом, виданим на підставі державної реєстрації актів цивільного стану, є необхідною умовою забезпечення реалізації прав, передбачених ст.ст. 6, 8 Закону №2505 для близьких родичів безвісно зниклого військовослужбовця. Отже доводи заявника про те, що встановлення факту родинних відносин зі зниклим безвісті військовослужбовцем ОСОБА_2 має юридичне значення є обґрунтованими.
За обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що заявник не має можливості підтвердити факт свого споріднення зі зниклим безвісті ОСОБА_2 належними документами, оскільки у документах наявні розбіжності в написанні прізвища таких осіб. У документах, що ідентифікують особу зниклого безвісті військовослужбовця ОСОБА_2 , його прізвище зазначено без літер «і» - паспорт громадянина України, військовий квиток, картка фізичної особи-платника податків. Натомість в Державному реєстрі відсутні актові записи про народження ОСОБА_2 , тоді як наявний актовий запис про народження особи з тотожними ідентифікуючими даними (дата народження, ім`я та по батькові), але з прізвищем « ОСОБА_3 ». У свою чергу у документах, що ідентифікують особу заявника, його прізвище значиться, як ОСОБА_3 . За таких обставин підтвердження факту родинних відносин між заявником та безвісно зниклим ОСОБА_2 можливе лише в судовому порядку з доказуванням його існування в загальному порядку.
Доводи Міноборони України про те, що за заявою близьких родичів до актового запису про народження фізичної особи можуть бути внесені зміни, є необґрунтованими, оскільки національне законодавство не передбачає можливості та порядку внесення змін до актового запису про народження повнолітньої дієздатної особи в частині виправлення її прізвища.
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та показаннями свідків.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53).
Судом встановлено, що документи, які були предметом судового розгляду, були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською). Натомість суд бере до уваги, що в російськомовному варіанті прізвище « ОСОБА_4 » має лише один варіант написання. 
В цьому контексті слід звернути увагу, що під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах повних імен фізичних осіб трапляються випадки сплутування літер и/і в основах слів. Відповідні розбіжності виникають внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях слів під впливом російської орфоепії, внаслідок чого ідентифікація таких орфографічно відмінних записів може ґрунтуватись на їх співвіднесенні з типовими девіаціями.
Системний аналіз наявних відомостей у наданих суду для дослідження документах, що стосуються ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який вважається зниклим безвісті, свідчить, що існує достатньо відомостей на підтвердження того факту, що такі особи мали рівень спорідненості як рідні брати, а розбіжності в написанні прізвищ таких осіб через букви и/і у документах, що видавались відповідними державними органами, зумовлені помилковою транслітерацією написання їх прізвища в російськомовному та україномовному варіантах. В той же час співвідношення ідентифікуючих даних та обставин життя таких осіб (місце проживання; місце народження; життєві події; фотозображення на різних документах таких осіб) свідчить про те, що відповідні особи є рідними братами. 
За таких обставин суд доходить висновку про доведення існування факту родинних відносин між зниклим безвісті військовослужбовцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та заявником, як між рідними братами, оскільки такий факт доведений заявником перед судом і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності та об`єктивності відповідного факту родинних відносин, а задоволення вимог заявника сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та усуненню оспорюваності законних прав та інтересів заявника. Тож заявлені заявником вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 10, 18, 82, 89, 259, 263-265, 268, 293-294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, – задовольнити. 
Встановити факт родинних відносин, а саме, що  ОСОБА_2 , уродженець м. Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 20 травня 2009 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є рідним братом заявника - ОСОБА_1 , уродженця м. Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_4 , виданий 20 липня 2023 року (орган видачі - 7101), РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 19 червня 2026 року.

Головуючий: В.М. Скляренко