УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 758/18681/25
провадження № 51-1554 впс 26 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 758/18681/25) стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК України), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складіВерховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, з Подільського районного суду м. Києва до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 
Клопотання мотивовано тим, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення мало місце за адресою: смт Гвардійське (Зарічне) Новомосковського (Самарівського) району Дніпропетровської області, що належить до юрисдикції Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду цього клопотання.
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Так, згідно із ч. 1 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з поданого клопотання та наданих, на запит Суду, матеріалів, до Подільського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України. Судовий розгляд у цьому провадженні не розпочато.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді механіка-водія 1 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 09 грудня 2014 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та незаконно перебував за межами військової частини до 18 квітня 2024 року. 
Разом з тим, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 18 квітня 2024 року самостійно прибув до військової частини НОМЕР_2 , дислокованої в АДРЕСА_2 . 
Відтак, згідно зі змістом обвинувального акта, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , припинено в Подільському районі м. Києва, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва. 
У зв`язку з цим клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України з Подільського районного суду м. Києва до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області є необґрунтованим, а тому підстав для його задоволення немає.
Керуючись ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 758/18681/25) стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3