Справа №403/65/26 провадження № 3/403/37/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
22 травня 2026 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративні правопорушенні згідно протоколів про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , згідно
відомостей, зазначених в протоколах, 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце
проживання: 

АДРЕСА_1 , громадянство
України (паспорт № НОМЕР_1 ),

за ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №576143 від 26 січня 2026 року, складеного поліцейським відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) капралом поліції Кулінічем Д.В. з доданими до нього матеріалами, 26 січня 2026 року 18 год. 58 хв. по вул.Обїздна в с-щі Устинівка гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат: 1,52 проміле, тест №1489, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №576146, складеного 26 січня 2026 року поліцейським відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) капралом поліції Кулінічем Д.В., 26 січня 2026 року о 18 год. 58 хв. в с-щі Устинівка по вул.Обїздна гр-н ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «ВАЗ2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.
Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2026 року зазначені вище провадження у справах стосовно гр-на ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження №403/65/26.
В судове засідання по розгляду справи 22 травня 2026 року ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав суд розглянути справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до протоколів серії ЕПР1 №576146 та ЕПР1 №576143 без його участі. Зазначив, що протокол був складений працівниками поліції без участі його законного представника. Працівники патрульної поліції не притягнули до відповідальності законного представника, хоча йому на момент складання протоколу не виповнилось 18 років. Також працівникам поліції було відомо, що він не перебував за кермом транспортного засобу, а керував інший водій. Прохав врахувати наведені пояснення під час розгляду справи та ухвалення рішення. 
За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі по тексту - Правила дорожнього руху).
За змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На підтвердження обставин вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №576143 та ЕПР1 №576146 в якості доказів були додані: 1) довідки інспектора сектору адміністративної практики КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта Єпіфанової Є. без номерів та дат щодо неотримання станом на 26 січня 2026 року гр-ном ОСОБА_1 посвідчення водія та не притягнення його згідно аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» до адміністративної відповідальності; 2) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 3) направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 26 січня 2026 року; 4) паперова роздруківка показника спеціального технічного засобу - «Drager ALCOTEST 6820, прилад №ARLJ 0478» за результатами проведеного стосовно гр-на ОСОБА_1 тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння №1489; 5) копія свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки; 6) рапорт капрала поліції (без зазначення прізвища та ініціалів) від 26 січня 2026 року; письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 від 26 січня 2026 року.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. 
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.
Згідно з п.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Як вбачається з матеріалів справи, гр-н ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої були складені протоколи серія ЕПР1 №576143 та серія ЕПР1 №576146, на час їх складання був неповнолітнім.
Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Аналогічна норма міститься також і в п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 за №1376 (з наступними змінами).
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
Однак, як вбачається з доданих до протоколів відеозаписів, працівники поліції не переконалися у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного, так і міжнародного права, зокрема Конвенції, що регламентує захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
З даних відеозаписів також вбачається, що працівники поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення взагалі не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, передбаченим ст.270 КУпАП.
Отже, з доданих до протоколів про адміністративні правопорушення матеріалів вбачається, що поліцейськими були відібрані усні та пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 та складено стосовно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП, без участі його законного представника чи педагога. 
Протоколи про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №576143 та серія ЕПР1№576146 також не містять відміток, які б свідчили про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час їх складення.
Будь-яких передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження обставин присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у нього усних та письмових пояснень, а також складенні стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення, до протоколів серія ЕПР1 №576143 та серія ЕПР1 №576146 додано не було, про їх наявність у самих протоколах також не зазначено.
Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протоколи про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №576143 та серія ЕПР1 №576146 від 26 січня 2026 року, які є основними процесуальними документами, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимими доказами у справі.
Крім того, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейських про готовність «взяти вину на себе», при цьому невстановлена поліцейськими особа чоловічої статі говорила ОСОБА_1 , що не потрібно брати на себе вину. 
Із відеозапису також вбачається, що у поліцейських існували сумніви щодо встановлення особи, яка дійсно керувала транспортним засобом, оскільки ними неодноразово висловлювалось про необхідність перегляду відеозаписів для встановлення особи водія, однак всебічних та вичерпних дій поліцейськими для встановлення такої особи здійснено не було.
За таких умов, зважаючи на неповнолітній вік ОСОБА_1 , а також наявність ознак його перебування у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції з метою забезпечення належного встановлення дійсних обставин події, перевірки добровільності та усвідомленості наданих останнім пояснень, а також з`ясування того, чи розуміє останній правові наслідки фактичного визнання ним вини, мали в обов`язковому порядку забезпечити присутність його законного представника чи педагога. 
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські не притягнули до відповідальності його законного представника, оскільки відповідно до положень КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які на момент вчинення адміністративного правопорушення досягли шістнадцятирічного віку. 
Відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, передбачена за адміністративні правопорушення, вчинені неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років (ч.3 ст.184 КУпАП). 
З огляду на те, що неповнолітньому ОСОБА_1 на момент складання двох протоколів про адміністративні правопорушення було 17 років, підстави для притягнення його законного представника до адміністративної відповідальності відсутні.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25). 
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколів серії ЕПР1 №576143 та серії ЕПР1 №576146 від 26 січня 2026 року належних та допустимих доказів на підтвердження присутності законного представника чи педагога при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні стосовно нього зазначених протоколів про адміністративні правопорушення, що свідчить про недопустимість зазначених протоколів, як доказів, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП, та відсутність в його діях складу цих адміністративних правопорушень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 270, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова