ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/45818/23 Головуючий у 1 інстанції: Кочанова П.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Ключковича В.Ю.
Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Акціонерне товариство «Мегабанк» звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №676/ж10/31-00-07-03-01-20 від 07.04.2023 щодо порушення строків повідомлення органів ДПС про відкриття та закриття рахунків у період 01.07.2021 - 30.09.2022 на суму 40 014,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Акціонерне товариство «Мегабанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що застосування штрафних санкцій банку є безпідставними, оскільки, винесені після початку процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та під час поширення на нього норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Окрім того, апелянт зазначає, що відсутнє порушення строків повідомлення органів ДПС про відкриття та закриття рахунків.
06 травня 2025 року та 31 липня 2025 року до суду апеляційної інстанції від відповідача - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли додаткові пояснення у справі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Центральним МУ по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Мегабанк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2022 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 30.09.2022, за результатами якої складено акт від 14.03.2023 №435/Ж5/31-00-07-03-01-15/09804119.
У висновках акту перевірки зазначено про порушення п.69.1, п. 69.2, п. 69.4 ст. 69 Податкового кодексу України в частині порушення строків повідомлення органів ДПС про відкриття/закриття рахунків (55 випадків) та, крім того, по даним рахункам були здійснені видаткові операції (1 випадок).
На підставі акта перевірки АТ «Мегабанк» від 14.03.2023 №435/Ж5/31-00-07-03-01-15/09804119, відповідно до п. 118.1 та 118.2 ст. 118 Податкового кодексу України, Центральним МУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення від 07.04.2023 №676/ж10/31-00-07-03-01-20 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40 014,00 грн.
Рішенням Державної податкової служби України від 19.06.2023 № 15869/6/99-00-06-03-01-06 скаргу АТ «Мегабанк» залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пп.20.1.5 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
Згідно пункту 69.1 статті 69 ПК України, банки та інші фінансові установи відкривають поточні та інші рахунки платникам податків - юридичним особам (резидентам і нерезидентам) незалежно від організаційно-правової форми, відокремленим підрозділам та представництвам юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність, за наявності документів, виданих контролюючими органами, що підтверджують взяття їх на облік у таких органах, або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для осіб, взяття на облік яких у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») чи інформації з цього реєстру, отриманої банком відповідно до закону, із зазначенням даних про взяття на облік в контролюючих органах як платника податків.
Пунктом 69.2. статті 69 ПК України передбачено, що банки та інші фінансові установи зобов`язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, в день відкриття/закриття рахунка.
Відповідно до пункту 69.4. статті 69 ПК України, датою початку видаткових операцій за рахунком платника податків, визначеного пунктом 69.1 цієї статті (крім банку), у банках та інших фінансових установах є дата отримання банком або іншою фінансовою установою повідомлення контролюючого органу про взяття рахунка на облік у контролюючих органах.
Згідно п. 15.1 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Послідовність дій банків при наданні повідомлень про відкриття або закриття рахунків платників податків до контролюючих органів, в яких обліковуються платники податків, визначено Порядком подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.08.2015 №721 (далі - Порядок №721).
За приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку №721, Національний банк України, банки та інші фінансові установи у день відкриття/закриття рахунку платника податків подають відомості про це в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронних довірчих послуг, нормативно-правових актів з питань документування управлінської діяльності.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №721 визначено, що у разі неможливості подання з технічних причин Повідомлення в електронній формі з використанням електронних комунікаційних мереж, таке Повідомлення може бути надано або надіслано поштою з повідомленням про вручення в паперовій формі (за формами згідно з додатками 2, 3, 4 до цього Порядку) у день відкриття/закриття рахунку до контролюючого органу, у якому обліковується платник податків. У такому разі Повідомлення надається або надсилається разом із супровідним листом, у якому зазначається причина неможливості подання Повідомлення в електронній формі з використанням електронних комунікаційних мереж.
Датою та часом надання фінансовою установою Повідомлення в електронній формі до ДПС є дата та час, зафіксовані у другій квитанції про прийняття до оброблення файла повідомлень, який містить таке Повідомлення, за умови відсутності помилки під час прийняття цього Повідомлення (п.12 р. V Порядку № 721).
Статтею 118 ПК України передбачено відповідальність за порушення строку та порядку подання інформації про відкриття або закриття банківських рахунків.
Згідно з п. 118.1 ст. 118 ПК України, неподання банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей відповідним контролюючим органам в установлений статтею 69 цього Кодексу строк повідомлення про відкриття або закриття рахунків/електронних гаманців платників податків - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 680 гривень за кожний випадок неподання або затримки.
У відповідності до п. 118.2 ст. 118 ПК України, здійснення видаткових операцій за рахунком/електронним гаманцем платника податків до отримання повідомлення відповідного контролюючого органу про взяття рахунку на облік у контролюючих органах - тягне за собою накладення штрафу на банк, іншу фінансову установу, небанківського надавача платіжних послуг, емітента електронних грошей в розмірі 10 відсотків суми всіх операцій за весь період до отримання такого повідомлення, здійснених з використанням таких рахунків (крім операцій з перерахування коштів до бюджетів або державних цільових фондів), але не менш як 1700 гривень.
Як вбачається з матеріалів справи, листом ДПС України від 02.02.2023 №2453/7/99-00-07-05-01-07 (вх. №359/8 від 02.02.2023) було надано перелік рахунків, повідомлення про відкриття/закриття яких були направлені до контролюючих органів для взяття на облік з можливим порушенням термінів, визначених п.69.2 ст.69 ПК України у кількості 3269 шт.
У ході перевірки посадовим особам АТ «Мегабанк» надані запити від 01.02.2023 та 22.02.2023 з проханням надати інформацію, пояснення та документальне підтвердження з даного факту.
За результатами проведеної перевірки та відповідно до пояснень посадових осіб АТ «Мегабанк» з даного питання було встановлено наступне: 
щодо рахунків з датою відкриття/закриття до 23.12.2010 (10 рахунків) - повідомлення контролюючого органу здійснювалось в паперовій формі (наказ ДПА №306 від 01.08.2001); 
щодо рахунків з датою відкриття/закриття до 18.08.2015 (12 рахунків) - банк мав право направляти повідомлення як в електронній, так і у паперовій формі (Наказ ДПА №993 від 23.12.2010, наказ Міністерства фінансів №426 від 02.04.2012 та наказ Міністра доходів і зборів №853 від 26.12.2013); 
щодо рахунків 2602 (317 рахунків) «кошти в розрахунках суб`єктів господарювання» - не є рахунками клієнтів, повідомлення відправлені помилково; 
операції, починаючи з 24.02.2022 (198 рахунків) - на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, для банків, інших фінансових установ та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених для надсилання повідомлення про відкриття або закриття рахунка (п.69.17 Закону України №2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»). Враховуючи обставини, пов`язані із початком та проведенням на території України військових дій, широкомасштабним вторгненням військ країни - агресора, а також розміщенням головного офісу банку в зоні активних бойових дій, несвоєчасне подання повідомлення про відкриття/закриття рахунків в банківській установі суб`єктами господарювання та виконання податкових обов`язків пов`язана із відсутністю електропостачання, обстрілами, відсутність доступу до мережі/обмеження доступу відповідальних працівників;
операції від 07.04.2020 (208 рахунків) та 06.11.2019 (999 рахунків) - відбувся збій в ДПС Україні програмного забезпечення у вказані дати (повідомлення були направлені вчасно);
операції зі строком розбіжностей 1-31 день (1453 рахунки) між датою операції та датою відправлення повідомлення - проведення аналізу таких операцій та банківської операційної системи дозволяє стверджувати, що дата операції це не дата відкриття/закриття рахунку, а дата бронювання рахунку/початку завершальних дій з рахунком, при цьому остаточне відкриття/закриття рахунків мали місце у дату відправки повідомлень. Це є специфікою роботи програмного забезпечення банку;
по 15 рахунках повідомлення направлено помилково, оскільки рахунки належать фізичним особам, по 1 рахунку - рахунок направлено повторно, по 1 рахунку - помилок немає, повідомлення направлене в день закриття рахунку.
Отже, за результатами перевірки АТ «Мегабанк» контролюючим органом встановлено несвоєчасне надання повідомлення про відкриття/закриття банківських рахунків до органів ДПС у кількості 55 рахунків, що позивачем в позовній заяві не спростовано належними та допустимими доказами. Окрім того, відповідно до наданих до перевірки оборотно-сальдових відомостей про рух коштів встановлено здійснення видаткових операції до повідомлення про відкриття рахунків (1 випадок), а саме: НОМЕР_1 , рахунок відкрито 06.10.2020, направлено повідомлення 09.07.2021, здійснення видаткових операцій за період з 06.10.2020 по 21.10.2020 на суму 26 140 грн.
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до пункту 118.1, 118.2 статті 118 ПК України, до позивача застосовано наступні штрафні санкції на загальну суму 40 014,00 грн, в т.ч.: 37 400,00 грн (55 х 680,00) та 2 614,00 грн (26 140,00 x 10%).
Так, стосовно доводів апеляційної скарги АТ «Мегабанк» про відсутність вини позивача щодо порушення строків повідомлення органів ДПС про відкриття та закриття рахунків з посиланням на воєнний стан, колегія суддів враховує наступне.
У зв`язку із військовою агресією рф проти України було введено воєнний стан в Україні. 
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022 року (далі - Указ № 133/22), затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. 
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 259/2022 від 18.04.2022 року (далі - Указ № 259/22), затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. 
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 341/2022 від 17.05.2022 року, яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №212-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. 
Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. 
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Разом з тим, відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, несвоєчасне подання повідомлень АТ «Мегабанк» про закриття по 55 рахунках відбулося у період з 14.12.2020 по 18.02.2022, тобто, до запровадження воєнного стану.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, подані повідомлення АТ «Мегабанк» про закриття по 55 рахунках відбулося у період з 14.12.2020 по 18.02.2022, тобто до запровадження воєнного стану, тому аргументи в даній частині апелянта є необґрунтованими. 
Водночас, відповідно до пункту 118.1, 118.2 статті 118 ПК України, до позивача застосовано наступні штрафні санкції на загальну суму 40 014,00 грн, в т.ч.: 37 400,00 грн (55 х 680,00) та 2 614,00 грн (26 140,00 x 10%).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість та доведеність правомірності застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій.
Окрім того, щодо посилання позивача на недотримання процедури прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки не взято до уваги заперечення на акт перевірки, є неспроможними з підстав, що таке порушення не впливає на правильність висновків контролюючого органу по суті встановлених порушень та не можуть в даному випадку бути самостійною та беззаперечною підставою для скасування за результатом перевірки рішень.
Також, в апеляційній скарзі АТ «Мегабанк» посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення застосування штрафних санкцій прийнято контролюючим органом всупереч вимогам статей 36,46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною третьою статті 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.
При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
У той же час, пункт 2 частини першої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду однією з умов ліквідації банку.
Відповідно до частин п`ятої та шостої цієї ж статті, Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду.
Фонд у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону № 4452-VI.
Згідно частини сьомої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
В силу вимог пункту 3 частини п`ятої статті 36 Закону № 4452-VI, під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність», з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.
Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Вимоги за зобов`язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.
Так, статтею 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.
Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що ліквідаційна процедура банку за рішенням Національного банку України розпочинається з моменту отримання такого рішення Фондом. З дня початку процедури ліквідації банку строк виконання усіх грошових зобов`язань останнього вважається таким, що настав. Зобов`язання банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.
Отже, під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» на спірні правовідносини визначальним є саме період, під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до вимог такого Закону.
Таким періодом законодавцем визначено строк здійснення ліквідації банківської установи.
Згідно підпунктів 37.3.1, 37.3.3 пункту 37.3 статті 37 ПК України, підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є, зокрема, ліквідація юридичної особи; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом.
У свою чергу, ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність». 
Аналогічне визначення терміну «ліквідація» банку міститься і в Законі України «Про банки і банківську діяльність» (стаття 2 Закону №4452-VI).
Матеріали справи свідчать, що 02 червня 2022 року Правлінням Національного Банку України прийнято рішення № 261-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних».
На підставі вказаного рішення 02.06.2022 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №383 «Про запровадження в AT «Мегабанк» тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в AT «Мегабанк» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора.
Правлінням Національного Банку України прийнято рішення від 21.07.2022 № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Мегабанк», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 №506 «Про початок процедури ліквідації AT «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації AT «Мегабанк» з 22.07.2022 року по 21.07.2025 року.
У свою чергу, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзної перевірки АТ «Мегабанк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2022 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 30.09.2022, за результатами якої складено акт від 14.03.2023 №435/Ж5/31-00-07-03-01-15/09804119.
За результатами розгляду Акта перевірки від 14.03.2023 №435/Ж5/31-00-07-03-01-15/09804119, відповідно до п. 118.1 та 118.2 ст. 118 Податкового кодексу України, Центральним МУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення від 07.04.2023 №676/ж10/31-00-07-03-01-20 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40 014,00 грн.
Вказані штрафні санкції були застосовані за порушення строків повідомлення органів ДПС про закриття по 55 рахунках, які відбулися в період з 14.12.2020 по 18.02.2022, тобто за період, що передував початку ліквідаційної процедури позивача 21.07.2022, а відтак, наведена вище заборона до позивача не застосовується.
Більш того, слід зазначити, що частиною третьою статті 46 Закону № 4452-VI встановлена заборона на нарахування похідних від основного зобов`язання додаткових зобов`язань, якими за своєю правовою природою є неустойка (пеня).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 825/2771/15-а.
У той же час, жодною нормою ПК України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено ні обмеження прав податкового органу на проведення перевірок банку, ні обмеження щодо винесення рішень про визначення таким банкам основних податкових зобов`язань.
Враховуючи, що податкова перевірка проводилася за період, що передував початку процедури ліквідації, а тому рішення відповідача про стягнення є правомірним та не є нарахуванням додаткових зобов`язань.
У свою чергу, позивачем не наведено належних доказів порушення контролюючим органом приписів норм чинного законодавства при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, оскільки, в даному випадку, не вирішується питання заявлення вимоги податкового органу до позивача, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а встановлюється правомірність податкового повідомлення-рішення та узгодження податкового зобов`язання, а податковий обов`язок АТ «Мегабанк» виник не в ліквідаційній процедурі, тому підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення - відсутні.
Відтак, порушень вказаних вимог зі сторони податкового органу не допущено.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, контролюючий орган у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України, що свідчить про правомірність нарахування за податковим повідомленням-рішенням Центрального МУ ДПС від 07.04.2023 №676/Ж10/31-00-07-03-01-20 штрафних санкцій та відсутність підстав для його скасування.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства «Мегабанк» та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.