Справа № 169/409/26
Провадження № 3/169/464/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року       селище Турійськ 

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р. К.
з участю:
прокурора Нивчик О. І., 
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює заступником голови СВК «Дружба»,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та четвертою статті 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Турійської селищної ради та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (щорічна декларація), чим порушив вимоги частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Турійської селищної ради та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пунктів 2, 7 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» подав завідомо недостовірні відомості до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, які відрізняються від достовірних на суму 2 254 521,75 гривень, що становить 744.56 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2024 рік.
Постановою судді від 14 травня 2026 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та четвертою статті 172-6 КУпАП, об`єднані в одне провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених частинами першою та четвертою статті 172-6 КУпАП, визнав, не заперечував викладених у протоколах обставин, підтвердив, що невчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, оскільки не розібрався з порядком подачі щорічних декларацій під час дії військового стану. Крім того зазначив, що при подачі щорічної декларації за 2024 рік не вказав 58 земельних ділянок, які належать йому на праві приватної власності та не зазначив відомості про отримані доходи. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.
Прокурор у судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та четвертою статті 172-6 КУпАП, просила визнати винним ОСОБА_1 та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкцій статей, за якими він притягується до відповідальності. 
Заслухавши учасників справи, свідка, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною четвертою статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до примітки до вказаної статті суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування,що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Частиною першою статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Під час дії воєнного стану відповідно до внесених змін до Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій-чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою-чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Пунктом 2 частини першої статті 46 Закону передбачено, що у декларації відображаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право
Для цілей декларування об`єктами нерухомості (об`єктами нерухомого майна) є земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (частина перша статті 181 ЦК України, частина перша статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Наказом Національного агентства від 08 листопада 2023 року №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за №987/36609, затверджено Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі – Порядок), та Форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чинного на дату подання декларації.
Відповідно до розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.
У пункті 4 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
Також у пункті 5 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 27 листопада 2020 року по цей час здійснює повноваження депутата Турійської селищної ради восьмого скликання (а. с. 18) та в контексті положень підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3, частини першої статті 45 Закону належить до суб`єктів відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. 
Моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій виявлено, що ОСОБА_1 подав декларацію за 2021 рік 03 жовтня 2025 року, тобто з порушенням вимог статті 45 Закону, яка передбачала граничний строк подання таких декларацій до 31 січня 2024 року.
Факт несвоєчасного подання декларації за 2021 рік у ході розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував та підтвердив, що подав несвоєчасно декларацію за 2021 рік – 03 жовтня 2025 року.
Будь-яких поважних та об`єктивних причин, що унеможливлювали подання ОСОБА_1 декларації за 2021 рік у визначений законом строк, чи перешкоджали цьому, у ході судового розгляду не встановлено.
Аналіз наведених вище обставин справи та положень закону дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 не виконав своєчасно у визначений законом строк та спосіб обов`язок щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік без поважних причин, що, в свою чергу, свідчить про недотримання вимог антикорупційного законодавства та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.
Крім того, за результатами перевірки Національним агентством з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, поданої 31 березня 2025 року ОСОБА_1 , встановлено, що суб`єкт декларування у розділі 3 декларації не зазначив відомості про 58 земельних ділянок, які належать йому на праві власності, загальною вартістю 1 828 483,54 гривень, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 93 – 208).
Окрім цього, ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про власні доходи та доходи членів сім`ї, які не відповідають дійсності на загальну суму 426 038,21 гривень.
Таким чином, ОСОБА_1 у декларації за 2024 рік зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 2 254 521,75 гривень, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (744.56), встановлених на дату подання декларації за 2024 рік, чим порушив вимоги пунктів 2, 7 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння винного.
Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.
Відповідно до положень статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддею враховуються фактичні обставини справи, характер вчинених правопорушень та їх кількість, особа правопорушника, який одружений, працює, отримує заробітну плату, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, обставини, що пом`якшують відповідальність.
З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати за частиною першою статті 172-6 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, за частиною четвертою статті 172-6 КУпАП – у виді штрафу в мінімальному розмірі, і на підставі положень статті 36 КУпАП стягнення накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суддя вважає, що таке стягнення відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації адміністративного стягнення і є достатнім для попередження вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 665 гривень 60 копійок судового збору.
Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та четвертою статті 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративні стягнення
за частиною першою статті 172-6 КУпАП – у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень;
за частиною четвертою статті 172-6 КУпАП – у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі статті 36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в указаний строк стягнути з ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, – дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя