ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2026 р. Справа№ 910/11692/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сотнікова С.В.
суддів: Отрюха Б.В. 
Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
представника боржника - адвоката Предчук Т.В.,
представника АТ "Універсал банк" - Банзюня В.В.,
за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва 
від 18.02.2026 (повний текст складено 30.03.2026, суддя Мандичев Д.В.)
у справі № 910/11692/24
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 у справі № 910/11692/24 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
10 квітня 2026 року боржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції. Також скаржник клопоче про прийняття та приєднання до матеріалів справи нового доказу - звіту про оцінку майна (предмета іпотеки), складеного ПП «ТВІ» станом на 16.02.2026.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Скаржник наголошує, що суд першої інстанції всупереч висновкам, викладеним у постанові Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2025, повторно застосував надмірно формальний підхід, не здійснив належного й повного аналізу поданих заявником документів та актуалізованих обставин, обмежившись лише цитуванням норм права.
На переконання скаржника, процедура за пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ не забороняє уточнення плану реструктуризації на стадії його розгляду. Збирання даних про актуальну вартість предмета іпотеки є необхідною процесуальною дією для формування реального та виконуваного плану, а не зловживанням правами. Натомість суд дійшов безпідставного висновку, що такі дії створюють загрозу для проведення підготовчого засідання у встановлений строк. 
Суд першої інстанції ототожнив добросовісність із повнотою первісно наданих відомостей, визнавши поведінку боржника недобросовісною через подання уточнених декларацій. Скаржник наголошує, що подання уточнених даних після тривалого перебування справи поза розглядом свідчить про відкритість, послідовність та прагнення забезпечити прозорість процедури, а не про приховування інформації. 
Суд безпідставно відхилив клопотання про відкладення засідання від 18.02.2026, ігноруючи, що отримання повного тексту звіту про оцінку об`єктивно залежить від дій третьої особи (оцінювача) та ускладнювалося тривалими відключеннями електроенергії й несприятливими погодними умовами. Крім того, призначаючи засідання на 18.02.2026, суд не врахував завчасне повідомлення представника боржника про об`єктивну неможливість участі в цей день через зайнятість у навчальному процесі. 
На виконання вказівок апеляційного суду боржник відобразив в уточненій декларації відомості про наявність у неповнолітньої доньки права власності на 1/2 частку іншої квартири. Проте місцевий суд обмежився констатацією цього факту та не дослідив правову природу й фактичну неможливість використання цього майна як реального альтернативного житла для сім`ї (інша частка належить сторонній особі, площа не відповідає нормам, там проживають інші особи). 
Скаржник звертає увагу на очевидну поспішність розгляду справи в день постановлення ухвали (засідання призначено на 12:30, а ухвалу постановлено вже о 12:33), тривале виготовлення повного тексту судового рішення (ухвалу постановлено 18.02.2026, а повний текст складено 30.03.2026) та безпідставне покладення негативних наслідків виключно на боржника при одночасному ігноруванні невиконання процесуальних обов`язків кредитором. 
Ухвалою від 17.04.2026 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11692/24, розгляд справи призначено на 09.06.2026.
АТ "Універсал банк" подав відзив на апеляційну скаргу із вимогами: відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
В судовому засіданні 09.06.2026 судом проголошено скорочену постанову (вступну та резолютивну частини). 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, всебічно дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Провадження у справах про банкрутство (неплатоспроможність) регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.
Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Отже, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд з урахуванням положень ч. 3 ст. 13, ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст. 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №909/1028/20). 
За приписами ч. 3 ст. 119 КУзПБ суд за наслідками підготовчого засідання може вчинити одну із таких процесуальних дій: 
відкрити провадження у справі про неплатоспроможність у разі підтвердження однієї з підстав відкриття провадження у справі, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ та відповідності заяви вимогам ст. 116 КУзПБ, 
а за відсутності таких підстав - відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність з підстав визначених ч. 4 ст. 119 КУзПБ.
Частиною 4 статті 119 КУзПБ установлено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 
1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 
2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 
3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 
4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.
Наведений в ч. 4 ст. 119 КУзПБ перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, оскільки зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютною, що свідчить про встановлення законодавцем вичерпного переліку підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. 
Тобто, на наведеній стадії (підготовчого засідання у справі) судом надається оцінка відповідності поданої заяви боржника за формою та змістом вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за ч. 4 ст. 119 КУзПБ за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі № 924/622/23).
Разом з тим, боржник звернувся в господарський суд на підставі п. 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, яка передбачає що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.
У разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.
Господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду на підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.
Аназізуючи наведену норму Прикінцевих та перехідних положень, колегія суддів зазначає, що ця норма є спеціальною (винятковою) та має соціальну спрямованість. Її мета - захистити інтереси боржників-фізичних осіб, які опинилися під загрозою втрати єдиного житла через непосильний тягар валютної іпотеки, шляхом надання їм можливості реструктуризувати борг за спрощеною, менш витратною та прискореною судовою процедурою.
Боржник має право ініціювати справу за ст. 116 КУзПБ з суттєвими пільгами: без визначення кандидатури арбітражного керуючого та без попереднього авансування коштів на його винагороду. Обов`язком боржника при цьому є додавання до заяви готового проєкту плану реструктуризації, який має суворо відповідати критеріям, визначеним цим пунктом КУзПБ.
Господарський суд зобов`язаний розглянути проєкт плану реструктуризації безпосередньо на підготовчому засіданні. Суд наділяється дискреційними повноваженнями затвердити цей план в обхід загальної процедури (без застосування ст. 126 КУзПБ щодо схвалення плану зборами кредиторів) та незалежно від заперечень самого кредитора.
За результатами підготовчого засідання суд має прийняти одне з двох альтернативних рішень:
постановити ухвалу про відкриття провадження з одночасним затвердженням плану реструктуризації;
постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо заява чи проєкт плану не відповідають імперативним умовам реструктуризації.
Аналізована норма дозволяє відкрити справу та затвердити план реструктуризації одночасно в межах однієї процедури та в одному судовому засіданні (підготовчому). При цьому, волевиявлення забезпеченого кредитора (банку чи фінансової установи) не має вирішального значення, якщо боржник розрахував план у повній відповідності до закону. Суд в цьому випадку виступає гарантом захисту прав слабшої сторони (громадянина).
Отже, суд не повиннен обмежуватися сухим формалізмом. Фраза «через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації» зобов`язує суд детально перевірити: чи дійсно житло є єдиним (дослідження майнових декларацій, перевірка відсутності іншого реального житла у власності членів сім`ї), чи правильно розраховано суми погашення боргу, виходячи з ринкової вартості іпотеки.
Одночасно, боржник зобов`язаний діяти добросовісно. Приховування інформації про інші активи чи штучне створення умов підпадання під цю норму тягне за собою відмову у судовому захисті.
Оскільки параметри реструктуризації (строки, суми щомісячних платежів) прямо прив`язані до ринкової вартості предмета іпотеки, ключовим доказовим моментом є надання актуального й достовірного звіту про оцінку майна на момент розгляду справи судом.
Як свідчать матеріали справи, у вересні 2024 року боржник звернувся в господарський суд із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки не спроможний погашати заборгованість за кредитом в іноземній валюті, що забезпечений іпотекою квартири, яка є єдиним місцем проживання сім`ї боржника відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 скасовано, а справу № 910/11692/24 направлено до Господарського суду міста Києва на стадію прийняття до розгляду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 прийнято справу № 910/11692/24 до провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 23.01.2026.
22.01.2026 до суду надійшло клопотання боржника про відкладення судового засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2026 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 18.02.2026.
18.02.2026 від боржника надійшли письмові пояснення по справі.
Також 18.02.2026 надійшло клопотання боржника про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (актуалізація відомостей), а саме висновок Приватного підприємства "ТВІ" про вартість предмета іпотеки за договором від 20.06.2008 (дата оцінки - 16.02.2026, дата завершення звіту - 17.02.2026), згідно з яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 1344800 грн; декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2021 - 2025 роки, у яких задекларовано майно члена сім`ї боржника (доньки), а саме: квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.
Крім того, 18.02.2026 представник боржника звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що адвокат Предчук Т.В. окрім здійснення адвокатської діяльності також працює на посаді доцента кафедри в Навчально-науковому інституті права та безпеки ім. Володимира Великого ПрАТ "ВНЗ МАУП" та залучена до освітнього процесу.
Відповідно до затвердженого розкладу навчальних занять у 2 семестрі 2025 - 2026 навчального року щосереди Предчук Т.В. проводить лекційні заняття, які розпочинаються о 13:00 год. та є обов`язковими до проведення у визначений час. Представник звернув увагу, що про наведені обставини (зайнятість у лекційному процесі у визначений час та відповідно до розкладу) суд уже було повідомлено у клопотанні від 21.01.2026, однак станом на дату призначення судового засідання ці обставини залишаються актуальними.
Проведення навчальних занять відбувається за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 2 (Голосіївський район), що є територіально віддаленим від місця розташування Господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим проведення судового засідання, призначеного на 12 год. 30 хв. 18.02.2026 об`єктивно унеможливлює прибуття представника боржника адвоката Предчук Т.В. до місця проведення лекційного заняття та початок заняття о 13 год. в іншому місці з урахуванням часу, необхідного для фактичної участі у судовому засіданні та перебуванням у дорозі.
При цьому, представником боржника вказано, що з огляду на категорію даної справи (про неплатоспроможність фізичної особи), її специфіку та необхідність опрацювання фінансових показників, розрахунків, графіків погашення, а також правових наслідків окремих процесуальних дій у процедурі, участь у судовому засіданні представника боржника - адвоката є необхідною для належної реалізації процесуальних прав заявника та забезпечення ефективного судового розгляду.
Також, представником боржника зазначено, що з метою актуалізації вартості предмета іпотеки боржником було замовлено звіт про оцінку вартості предмета іпотеки станом на 2026 рік. Наразі звіт перебуває на стадії направлення на адресу боржника, а станом на 17.02.2026 його оригінал ще не отримано. При цьому, складання, оформлення та направлення звіту перебуває поза можливостями боржника, оскільки здійснюється суб`єктом оціночної діяльності. 
У судове засідання, призначене на 18.02.2026, представник боржника не з`явився.
Суд першої інстанції, аргументуючи підстави для відхилення клопотання про відкладення підготовчого засідання та відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, вказав наступне.
Спеціальна норма статті 119 КУзПБ не передбачає підстав для відкладення підготовчого засідання. З урахуванням приписів ГПК України та правової позиції Верховного Суду (постанова від 07.12.2021 у справі № 908/964/21), днем підготовчого засідання є день його фактичного відкриття судом (у цій справі - 23.01.2026), а не дата винесення підсумкового судового рішення.
Суд уже реалізував право на відкладення засідання з 23.01.2026 на 18.02.2026 за першим клопотанням представника боржника. Чергове відкладення розгляду справи задля очікування звіту про оцінку майна та подальшої зміни плану реструктуризації створило б загрозу для завершення підготовчого засідання у встановлений ч. 1 ст. 117 КУзПБ строк.
Боржник тривалий час (понад 1 рік та 2 місяці після надання кредитором відповідних доказів) не зазначала у деклараціях відомості про наявність у її неповнолітньої доньки права власності на 1/2 частку іншої квартири у м. Чернігові. Уточнені декларації з цими даними були подані суду лише в день судового засідання (18.02.2026).
На переконання суду, чергове відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні, зумовлене поданням ОСОБА_1 оновлених відомостей про майновий стан, а також наміром боржника подати до суду інший план реструктуризації, відмінний від долученого до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, або ж клопотання про відмову у його затвердженні на підставі абзацу 21 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, створить загрозу як для проведення підготовчого засідання у встановлений ч. 1 ст. 117 Кодексу України з процедур банкрутства строк, так і для його завершення.
Зазначені обставини в цілому суперечать змісту та меті процедури неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою, особливості якої визначені пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, що передбачає у тому числі відсутність арбітражного керуючого у справі, розгляд судом плану реструктуризації, доданого до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього кодексу та заперечення кредитора.
Встановлені судом обставини уточнення боржником декларацій про майновий стан в частині наявності зареєстрованого за членом сім`ї боржника нерухомого майна через один рік і два місяці після того, як вказана інформація була подана до суду забезпеченим кредитором Акціонерним товариством "Універсал банк", оцінені судом першої інстанції як недобросовісна поведінка боржника, що у свою чергу, ставить під сумнів взагалі існування у ОСОБА_1 бажання запропонувати справедливий план реструктуризації заборгованості, враховуючи при цьому права та законні інтереси забезпеченого кредитора Акціонерного товариства "Універсал банк".
З огляду на наведені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
На переконання колегії суддів, наведені висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не ґрунтуються на положеннях пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ. Зокрема, оскаржувана ухвала не містить мотивів відхилення поданого боржником проєкту плану реструктуризації та аналізу його відповідності умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом. Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, чи дійсно заставне нерухоме майно є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (що потребувало дослідження майнових декларацій та перевірки наявності або відсутності іншого реального житла у власності членів його сім`ї), а також не перевірив правильність розрахунку сум погашення боргу, виходячи з ринкової вартості предмета іпотеки. Поза увагою місцевого господарського суду залишився й доданий представником боржника до клопотання від 18.02.2026 звіт про оцінку майна, який мав підтвердити актуальну та достовірну вартість об`єкта на момент розгляду справи; при цьому в судовому рішенні відсутні будь-які аргументи щодо відхилення цього доказу.
Аналіз приписів пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ у зіставленні з обставинами цієї справи свідчить, що місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали неправильно застосував норми матеріального права. Наведені судом першої інстанції аргументи не охоплюються диспозицією зазначеної норми, а процесуальних підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у підготовчому засіданні встановлено не було.
Наведене підтверджує, що суд першої інстанції ухилився від повноцінного дослідження зібраних у справі доказів та не з`ясував обставини, які мають істотне значення для ухвалення обґрунтованого рішення за результатами підготовчого засідання.
Слід також вказати на безпідставне посилання суду першої інстанції на те, що чергове відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні (у зв`язку з поданням боржником оновлених відомостей про майновий стан, наміром боржника подати до суду інший план реструктуризації, відмінний від долученого до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, або ж клопотання про відмову у його затвердженні на підставі абзацу 21 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства) створить загрозу як для проведення підготовчого засідання у встановлений ч. 1 ст. 117 КУзПБ строк, так і для його завершення.
По-перше, тривалість підготовчого засідання у справі про неплатоспроможність не обмежена будь-яким строком, визначений лише строк його проведення - не пізніше 15 робочих днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви до розгляду.
По-друге, обов`язком суду є ухвалення обґрунтованого рішення у відповідності до ч. 5 ст. 236 ГПК України - на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, дослідження всіх обставин та доказів на їх підтвердження, а також надання їм оцінки є необхідним при ухваленні рішення у підготовчому засідання, відтак суд має сприяти боржнику у виконанні його процесуальних прав та обов`язків, зокрема, подати суду обґрунтований план реструктуризації, а також достатні докази на підтвердження обставин справи (звіт про вартість квартири, відомості про єдине місце проживання тощо), що є предметом судового розгляду. В разі неможливості завершення підготовчого засідання, суд не позбавлений права відкласти розгляд справи, або оголосити перерву в засіданні суду відповідно до ст. 216 ГПК України.
Крім того, колегія суддів відзначає помилковість висновку суду першої інстанції щодо недобросовісності боржника через несвоєчасне подання уточнених декларацій про майновий стан у частині наявності у члена сім`ї іншого житла. Вказані відомості були самостійно повідомлені суду та не приховувалися боржником, а сама затримка в їх наданні зумовлювалася тривалим перебуванням справи на апеляційному розгляді. За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що її поведінка свідчить про відкритість, послідовність та прагнення забезпечити прозорість судової процедури, а не про намір приховати інформацію. При цьому саме на суд покладено обов`язок надати правову оцінку таким фактам, зокрема при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі за спрощеною процедурою згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства. Оскільки така оцінка місцевим господарським судом проведена не була, посилання на ці обставини як на підставу для визнання поведінки боржника недобросовісною є безпідставними.
Згідно статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Частиною 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З урахуванням того, що неправильне застосування судом першої інстанції приписів пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства призвело до неповноти дослідження зібраних у справі доказів та невстановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті провадження, колегія суддів, керуючись положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 280 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги. Відтак, оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 у справі № 910/11692/24 підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії підготовчого засідання у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 у справі № 910/11692/24 скасувати.
3. Справу № 910/11692/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 30.06.2026. 

Головуючий суддя С.В. Сотніков 

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко