Єдиний унікальний номер 341/665/26 
Номер провадження 2/341/675/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув в порядку загального позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
установив
Представник Раврик І. Д. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
У позові просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача – ОСОБА_2 , якій належала квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачу. У ОСОБА_2 дітей та чоловіка не було. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті тітки. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Просить вважати причину пропуску, встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, поважною, оскільки на час відкриття спадщини позивач не знав про наявність заповіту.  
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05 травня 2026 року.
Ухвалою суду від 05 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 травня 2026 року, яке відкладено на 29 травня 2026 року.
У судовому засіданні 19.05.2026 позивач позов підтримав, просив такий задовольнити. Пояснив, що тітка ОСОБА_2 раніше трохи жила з племінницею ОСОБА_3 , яка більше допомагала спадкодавиці. ОСОБА_3 є громадянкою росії. На час смерті у 2021 році тітка ОСОБА_2 уже проживала сама. Оскільки ОСОБА_3 більше допомагала тітці, то позивач думав, що спадкодавиця заповіла своє майно саме племінниці. Проте, ОСОБА_3 на спадкове майно не претендує, а йому ОСОБА_4 , яка дружила зі спадкодавицею, уже восени 2025 року повідомила, що ОСОБА_2 заповіла майно саме позивачу і має бути заповіт. Тоді і знайшли заповіт у житлі спадкодавиці.
У судове засідання 29 травня 2026 року сторони не з`явились, хоча повідомлені про  розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України.
Представник позивача 29 травня 2026 року подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача та позов задовольнити.
Представник Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області 20 квітня 2026 року надіслав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності відповідного представника, не заперечує щодо задоволення позову. 
На підставі положень статей 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі, представник відповідача позовні вимоги визнав.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, поясненням позивача, показанням свідка, суд установив наступні фактичні обставини у справі.
Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , підтверджується, що спадкодавиця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10). 
Відповідно до копій свідоцтва про народження позивача підтверджується, що батьком позивача є ОСОБА_5 , а матір`ю – ОСОБА_6 (а. с. 8).
Згідно зі змістом копії заповіту від 11 вересня 2020 року, який посвідчений секретарем Маріямпільської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 58, спадкодавиця ОСОБА_2 усе своє майно заповіла позивачу – ОСОБА_1 (а. с. 9). 
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори Кіщук Л. І. від 11 лютого 2026 року № 76/02-31 убачається, що нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю підтверджуючого факту права на спадкування ( а. с. 14).
Відповідно до копії довідки від 10 лютого 2026 року № 55, виданої Маріямпільським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою:  АДРЕСА_2 (а. с. 11).
Згідно з копією свідоцтва на право власності на житло від 20 грудня 1994 року № НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира у с. Маринопіль Галицького району (а. с. 12).
На виконання ухвали суду від 06 травня 2026 року державний нотаріус повідомила, що після смерті  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до Галицької державної нотаріальної контори не звертались. Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 згідно з даними Спадкового реєстру не заводилась.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , 1958 року народження, сусідка спадкодавці, з якою мала гарні дружні стосунки, зазначила, що питала у позивача у 2025 році, чому він нічого не робить з квартирою, оскільки він її успадкував. За життя ОСОБА_2 радилась зі свідком, кому заповісти квартиру. На скільки свідкові відомо, то вирішила заповісти позивачу. Заповіту свідок ніколи не бачила. Не могла пояснити звідки позивач взяв заповіт. 
Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до пункту 24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Як убачається позивач не був обізнаний про наявність заповіту ідобросовісно думв, що спадкове майно спадкодавиця заповіла іншій особі. Дізнавшись про наявність заповіту на своє ім`я, позивач звернувся до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але отримав відмову через пропуск строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. 
Встановлені судом обставини у справі, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, дають підстави дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки не знав про складений на його користь заповіт. Дізнався про нього вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.
Саме через необізнаність про наявність заповіту на його ім`я позивач не зміг своєчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 
З метою гарантування захисту права на власність, суд вважає за можливе визнати вказані причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними.
Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.
Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Вимоги позивача про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає обґрунтованими, а причини пропуску строку для прийняття спадщини, поважними.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Водночас суд бере до уваги відсутність інших спадкоємців, які б звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Задоволення позову не порушить права інших осіб. 
Також, суд враховує, що відмова у позові призведе до порушення права особи на власність, на яку не претендує жодна інша особа.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 
ухвалив
Позов ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 05 червня 2026 року. 
Учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
відповідач – Дубовецька сільська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: площа Незалежності, 2, с. Дубівці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 04357561.

  Суддя	Микола МЕРГЕЛЬ