Унікальний номер справи 757/42928/25-п
Номер апеляційного провадження 33/824/2975/2026
Суддя суду першої інстанції К. Е. Константінова
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України
25 травня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Зимою Інною Петрівною, на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_1 через свого захисника Зиму І. П. подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді, встановленого ст. 294 КУпАП. У апеляційній скарзі особа, яка її подала просить скасувати постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Проте питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді не порушує.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особи, визначені ст. 294 КУпАП, розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Отже, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як вбачається із матеріалів справи, за результатами розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП суддею Печерського районного суду м. Києва 11.11.2025 було прийнято постанову. У постанові зазначено строк і порядок її оскарження. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року подано до суду 06.05.2026, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім днем на оскарження постанови судді в межах строку, встановленого ст. 294 КУпАП є 21.11.2025.
При цьому питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року ОСОБА_2 не порушує.
Таким чином ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою на постанову судді поза межами строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді не порушує.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною.
Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003).
При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Проте ОСОБА_2 подав апеляційну скару на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року у справі, яка не містить клопотання про поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження.
При цьому можливість вирішення питання про поновлення пропущеного строку при відсутності відповідної заяви та/або клопотання апелянта про поновлення такого строку, за власною ініціативою суду, законом не передбачена.
Таким чином, оскільки закон імперативно визначає строк на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 294 КУпАП) і такий строк особою, яка подала апеляційну скаргу пропущено, клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги до суду не подано, постанова судді суду першої інстанції набрала законної сили, а тому подана ОСОБА_2 апеляційна скарга на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року підлягає поверненню за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Зимою Інною Петрівною, на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя  Л. Д. Поливач