Справа №: 398/8/26	

провадження №: 2/398/1540/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"18" травня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Москалик В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 48 883,08 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2024 ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 8910982, зобов`язання за яким позичальник не виконувала. 28.07.2025 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 28072025, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах божників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 28.07.2025 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 48 883,08 грн, з яких: 18 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 23 383,08 грн - заборгованість з комісії за обслуговування кредиту, 7000,00 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 14.04.2026 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного без виклику сторін.
Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, повідомлялася про відкриття провадженння у справі шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також через оголошення на офіційному сайті судової влади.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
09.03.2025 ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 102128784, за умовами якого сума кредиту - 7 500,00 грн, строк кредитування - 345 днів, процентна ставка - 0,94% за кожен день користування кредитом (або 4002.13 % річних), яка застосовується протягом поточного періоду, комісія за надання кредиту 750 грн, 10.00% від суми кредиту, комісія за обслуговування кредиту 11550,00 грн, 7.00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду.
Відповідно до платіжного доручення № 101241782 від 09.03.2025 ТОВ "Мілоан" перерахувало на платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7500 грн, отримувач ОСОБА_1 .
28.07.2025 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 28072025, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах божників. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 28.07.2025 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в загальній сумі 25 920,80 грн, з яких: 7 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 272,77 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4 725,00 грн - заборгованість заборгованість з комісії за обслуговування кредиту, неустойка - 8 423,03 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо наявності та розміру заборгованості відповідача за кредитним договором № 8910982від 28.12.2024.
Позивач не надав суду жодного документа, який би засвідчив, що первісний кредитор (ТОВ «МІЛОАН») укладав 28.12.2024 кредитний договір № 8910982з ОСОБА_1 та останній були перераховані кошти в розмірі, що передбачений кредитним договором№ 8910982від 28.12.2024 в сумі 18 500,00 грн , а відповідачка ці кошти отримала.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами факт надання відповідачці кредитних коштів за кредитним договором № 8910982від 28.12.2024 та відповідно виникнення обов`язку у відповідачки такі кошти повернути та сплатити відсотки за їх користування, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.
На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 18.05.2026.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК