Справа №403/648/25 провадження № 2/403/166/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 

Позивач Кредитна спілка «Істок» (далі - КС «Істок») звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 13376 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту складає 8472 грн. 00 коп., по процентах - 4665 грн. 00 коп. та інфляційні нарахування в сумі 239 грн. 00 коп..
Позов обгрунтовується тим, що 11 серпня 2021 року ОСОБА_2 , сплативши вступний та обов`язковий пайовий внески, на підставі рішення спостережної ради КС «Істок» та у відповідності до ст.10, ч.2 ст.16 Закону України «Про кредитні спілки» набув членства в КС «Істок». В цей же день між ОСОБА_2 , як позичальником, та КС «Істок», як кредитором, був укладений договір про споживчий кредит №ДКН-2809 зі строком дії 12 календарних місяців, за умовами якого кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16400,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою 15% річних, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит шляхом щомісячної сплати планових платежів, вказаних в Графіку повернення кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Також з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 11 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки №ДКН-2809 ДП1, за умовами якого останній, як поручитель, на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання пред кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 всіх зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит №ДКН-2809 від 11 серпня 2021 року. Позивач КС «Істок» належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши ОСОБА_2 , як позичальнику, кредитні кошти в сумі 16400,00 грн., натомість позичальник несвоєчасно та в неповному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, здійснивши останній платіж 23 лютого 2022 року при визначеному графіку повернення кредиту до 11 серпня 2022 року. Враховуючи неналежне виконання позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору, а також положення ч.1 ст.543 ЦК України, згідно з якими у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, позивач прохав стягнути із відповідача ОСОБА_3 , як поручителя, на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені судові витрати в сумі 3028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.
Відповідач по справі ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву КС «Істок» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та розміру судових витрат у встановлений судом строк не подав.
Третя особа ОСОБА_2 письмових пояснень з приводу позовної заяви КС «Істок» у встановлений судом строк не подав. 

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача КС «Істок» згідно письмового клопотання від 25 грудня 2025 року прохав розглянути справу без його участі та не заперечував проти винесення судом заочного рішення (а.с.48).           Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
Заяв та клопотань від третьої особи ОСОБА_2 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01 січня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.50-51).
Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (а.с.62-63).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 12 травня 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11 серпня 2021 року гр-н ОСОБА_2 звернувся до позивача КС «Істок» із письмовою заявою прийняття його в члени цієї кредитної спілки, підтвердивши свою відповідність всім вимогам законодавства та статуту КС «Істок» для набуття такого членства (а.с.12).
11 серпня 2021 року гр-н ОСОБА_2 сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовими ордерами №305 від 11 серпня 2021 року та №306 від 11 серпня 2021 року (а.с.15).
Рішенням правління КС «Істок» від 11 серпня 2021 року в межах наданих йому загальними зборами повноважень, гр-на ОСОБА_2 прийнято до членів КС «Істок» (а.с.13, 14).
11 серпня 2021 року ОСОБА_2 подав до позивача заявку про надання кредиту члена КС «Істок» в розмірі 16400,00 грн., яка рішенням кредитного комітету КС «Істок» цього ж дня була задоволена (а.с.16, 17).
11 серпня 2021 року між позивачем КС «Істок», як кредитором, та третьою особою ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений договір про споживчий кредит №ДКН-2809 (далі по тексту - Договір, кредитний договір), за умовами якого: 1) кредитор надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 16400,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і виконати обов`язки за даним договором в повному обсязі та у терміни встановлені даним Договором (пункт 1.1); 2) строк дії договору становить 12 календарних місяців, з 11 серпня 2021 року до 11 серпня 2022 року (пункт 1.2); 3) процентна ставка за користування кредитом становить 15,00 % річних та є фіксованою (пункт 3.2); 4) базою для нарахування процентів є залишок заборгованості позичальника за основною сумою кредиту; при розрахунку за Договором приймається рік, що містить 365 календарних днів (пункт 3.3 Договору) (а.с.18-19).
Одержання 11 серпня 2021 року позичальником ОСОБА_2 на виконання Договору кредиту в сумі 16400,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером, що містить його підпис (а.с.21).
Судом також встановлено, що згідно з пунктом 4.1 Договору позичальник зобов`язувався щомісячно сплачувати кредитору платежі, вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань (далі по тексту - Графік платежів), що є додатком до Договору та його невід`ємною частиною, а згідно з пунктами 4.2, 4.3 Договору платежі мали проводитись позичальником щомісячно, в повному обсязі, шляхом внесення готівки в касу або зарахування коштів на рахунок кредитора.
Згідно з визначеним у пункті 4.1 Договору графіком платежів, повернення позичальником ОСОБА_2 кредиту здійснюється шляхом внесення ним щомісячних платежів за період з 27 вересня 2021 року по 11 серпня 2022 року, в розрізі кожного платежу, який включає платіж основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, визначений в розмірі по 1490,00 грн. за кожний з 11 розрахункових періодів, крім останнього (12-го) в сумі 1489,81 грн. (а.с.19 зворот).
Відповідно до пункту 6.10. Договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитор набуває право вимагати від позичальника: дострокового повного погашення кредиту та нарахованих процентів згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредиту та нарахованих процентів, згідно умов цього Договору.
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_2 за вказаним вище кредитним договором, 11 серпня 2021 року позивачем КС «Істок» з відповідачем по справі ОСОБА_1 , як поручителем, було укладено договір поруки №ДКН-2809 ДП1 зі строком дії 10 років, за умовами якого (пункти 2.1, 3.1) у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель та інші особи, які дали поруку по кредитному договору, відповідають перед кредитором солідарно, на рівні з позичальником, за повернення суми кредиту та нарахованих згідно умов кредитного договору зобов`язань, відшкодування збитків у відповідності до ст.ст.553-559 ЦК України (а.с.20).
У зв`язку з порушенням позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 , вказану в розділі 6 договору поруки, була направлена вимога про погашення заборгованості в розмірі 12583,90 грн., яка була вручена одержувачу 24 травня 2025 року (а.с.24, 25).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором та бухгалтерської довідки розрахунку заборгованості за період з 11 серпня 2021 року по 30 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості члена КС «Істок» ОСОБА_2 становить 13376,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 8472,00 грн., заборгованість за процентами - 4665,00 грн., інфляційні нарахування на суму боргу - 239,00 грн.. Сума внесених позичальником коштів на виконання Договору становить 9000,00 грн., з яких: 7928,00 грн. - на погашення основної суми кредиту та 1072,00 грн. - на погашення процентів (а.с.22, 23).
Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення ним 11 серпня 2021 року договору поруки, а також отримання ОСОБА_2 від позивача КС «Істок» кредитних коштів у зазначеному вище розмірі.
Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом в повному обсязі позичальником ОСОБА_2 відповідачем під час судового розгляду також надано не було.
Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору), кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону про діяльність відповідної фінансової установи має право за рахунок залучення коштів надавати фінансові кредити на власний ризик; фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору, далі - Закону) кредитна спілка - це не прибуткова організація, заснована, в тому числі, фізичними особами, на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.21 Закону та п.п. «б» п.5.1 ст.5 Статуту КС «Істок» кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі (а.с.29-35).
Отже, кредитний договір між позивачем КС «Істок», як кредитором, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений у відповідності до вимог ст.638 ЦК України, що свідчить про згоду останнього з усіма його умовами, в тому числі і щодо отримання та повернення кредиту.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене, укладення 11 серпня 2021 року кредитного договору обумовило виникнення у позичальника ОСОБА_2 стосовно КС «Істок», як кредитора, зобов’язання, згідно з яким позичальник зобов’язаний був повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити проценти за користування ним в строки та в розмірі, встановлені графіком платежів, як невід’ємною частиною кредитного договору.
За змістом ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником. 
У разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов’язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що позивач КС «Істок» згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору, виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання позичальнику ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором.
Відповідно до п.1.1 Договору позичальник ОСОБА_2 зобов`язаний був повернути наданий КС «Істок» кредит в сумі 16400,00 грн. до 11 серпня 2022 року.
Відповідно до п.4.1 Договору та графіку платежів до нього, позичальник ОСОБА_2 зобов`язаний був здійснювати щомісячні платежі на погашення основної суми кредиту та процентів за користування ним в межах 12-ти розрахункових періодів, починаючи з 27 вересня 2021 року по 11 серпня 2022 року, в загальному розмірі по 1490,00 грн. (за перші 11 періодів) та в сумі 1489,81 грн. - за останній розрахунковий період з 28 липня по 11 серпня 2022 року. 
Натомість ОСОБА_2 на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором 11 серпня 2021 року було здійснено п`ять платежів на загальну суму 9000,00 грн., з яких: 7927,93 грн. були зараховані позивачем на погашення заборгованості за основною сумою кредиту, а 1072,07 грн. - на погашення нарахованих процентів за користування кредитом.
Доказів здійснення інших платежів на виконання умов кредитного договору відповідачем та третьою особою суду надано не було.
З огляду на викладене, позичальник ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, оскільки не здійснив повернення кредиту та сплати процентів за користування ним в обсязі та в строки, передбачені Договором.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 13376,00 грн., з яких: заборгованості за основною сумою кредиту - 8472,00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 4665,00 грн. та інфляційні нарахування - 239,00 грн..
Суд частково погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості за Договором з огляду на наступне.
Як вбачається зі змісту пункту 1.2 Договору строк його дії становить 12 календарних місяців - до 11 серпня 2022 року, але не може бути менше, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим Договором.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк дії договору, тобто кінцевий термін повернення відповідачем кредитних коштів.
За змістом ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №149/1499/18 (пункти 35, 37), правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Подібний висновок щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами викладений також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, 22 травня 2025 року позивачем на адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 був направлений лист з вимогою погашення заборгованості по кредитному договору.
Згідно з трекінгом про доставку поштового відправлення зазначена вимога була отримана відповідачем ОСОБА_1 24 травня 2025 року.
Доказів на спростування зазначеної обставини відповідачем суду надано не було.
Отже, з урахуванням моменту пред`явлення позивачем, як позикодавцем, вказаної вимоги відповідач мав повернути суму кредиту до 24 червня 2025 року включно.
Враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду щодо застосування норм права до спірних правовідносин, право позивача, як кредитодавця, на нарахування процентів за користування наданим позичальнику ОСОБА_2 кредитом припинилось по закінченню тридцятиденного терміну з дня одержання відповідачем ОСОБА_1 , як поручителем, вимоги КС «Істок» про повернення кредиту. 
З огляду на викладене, нарахування позивачем процентів за користування кредитом після 24 червня 2025 року не є правомірним, а тому сума нарахованих процентів за період з 25 червня 2025 року по 30 вересня 2025 року підлягає виключенню із загального розміру заборгованості відповідача за кредитним договором.
Отже, розрахунок заборгованості відповідача, проведений судом, становить: 
1) розмір наданого позичальнику кредиту 16400,00 грн., сума грошових коштів, внесених ним на оплату основної суми кредиту в період з 27 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року - 7927,93 грн. (5 платежів: 1196,72 грн. + 2718,86 грн. + 1320,43 грн. + 1353,19 грн. + 1338,73 грн.), отже, сума заборгованості за наданим кредитом становить 8472,07 грн. (16400,00 грн. - 7927,93 грн.); 
2) розмір нарахованих процентів за користування кредитом за період з 27 вересня 2021 року по 11 серпня 2022 року - 1643,10 грн. (303,29 грн. + 206,18 грн. + 74,98 грн. + 179,57 грн. + 146,81 грн. + 161,27 грн. + 97,49 грн. + 104,45 грн. + 104,45 грн. + 107,93 грн. +104,45 грн. + 52,23 грн.), виходячи із процентної ставки 15% річних, що відповідає 0,041096% в день, бази нарахування 365 днів та з урахуванням здійснених позичальником п`яти проплат;
3) розмір процентів за користування кредитом в період з 12 серпня 2021 року по 24 червня 2025 року включно становить 3602,52 грн. (3,4817 грн. х 1047 днів, де 3,4817 грн. це 0,041096% від 8472,07 грн. (16400,00 грн. (тіло кредиту) - 7927,93 грн. (загальна сума здійснених позичальником проплат)); 
4) загальний розмір заборгованості за процентами 4173,55 грн. (5245,62 грн. (1643,10 грн. + 3602,52 грн.)) - 1072,07 грн. (загальна сума внесених позичальником платежів));
5) загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 12884,62 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 8472,07 грн., заборгованість за процентами - 4173,55 грн.; інфляційні нарахування - 239,00 грн. за період із вересня по листопад 2021 року (визначені в межах процесуального розсуду позивача згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства)).
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимог про застосування наслідків порушення грошового зобов’язання, зокрема за прострочення сплати суми кредиту та інших платежів згідно з ч.2 ст.625 ЦК України (зокрема, стягнення трьох процентів річних від простроченої суми) позивач не заявляв, обгрунтований розрахунок зазначеної суми до суду позивачем також не подавався. 
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010, а також від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов’язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов’язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності договору про споживчий кредит №ДКН-2809 від 11 серпня 2021 року, укладеного між позичальником ОСОБА_2 та кредитором КС «Істок». 
Зазначений договір з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавався судом недійсним.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. 
Судом враховується, що у даній справі позичальник ОСОБА_2 здійснював часткове виконання умов договору шляхом внесення грошових сум на погашення заборгованості за кредитом (зокрема, 24.09.2021 - 1500,00 грн., 08.11.2021 - 3000,00 грн., 13.12.2021 - 1500,00 грн., 14.01.2022 - 1500,00 грн., 23.02.2022 - 1500,00 грн.); дії КС «Істок» щодо виконання договору ні позичальником, ні поручителем, не оскаржені; власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи під час судового розгляду справи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обов’язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов’язання.
Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №198/305/15-ц, наслідки солідарного обов’язку боржників передбачені ст.543 ЦК України, основний з яких зазначено в частині першій цієї статті, а саме: у разі солідарного обов’язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Тому з огляду на солідарний обов’язок боржника за основним зобов’язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.
Отже, у разі забезпечення основного зобов’язання порукою та пред’явлення кредитором вимоги виключно до поручителя така вимога стосуватиметься виконання поручителем свого солідарного обов’язку боржника або ж виконання ним такого обов’язку як солідарного боржника одноособово. 
Стягнення ж заборгованості у солідарному порядку, як визначено представником позивача у поданій до суду позовній заяві, є більш загальним поняттям, яке може передбачати, виходячи зі змісту ч.1 ст.543, ч.1 ст.554 ЦК України, як відповідальність за виконання основного зобов’язання разом боржника та поручителя (солідарно), так і обов’язок виконати вимогу кредитора, пред’явлену до будь-кого з них окремо.
З огляду на викладене, суд, застосовуючи при вирішенні справи принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), та не змінюючи при цьому предмет позову, приходить до висновку про доцільність визначення правової підстави позову, як стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 як з поручителя в порядку виконання ним солідарного обов’язку боржника.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит №ДКН-2809 від 11 серпня 2021 року щодо сплати кредиту та інших платежів у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 , як поручителя, в порядку виконання ним солідарного обов`язку божника, на користь позивача КС «Істок» заборгованості за вказаним вище кредитним договором в загальному розмірі 12884 грн. 62 коп..

VI. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем по справі КС «Істок» при зверненні до суду з позовною заявою був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.1).
З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення судом позову, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі КС «Істок» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2916 грн. 76 коп. (3028 грн. 00 коп. (100%) - 111 грн. 24 коп. (3,673594%), при цьому 3,673594% = 491 грн. 38 коп. (сума заборгованості, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Інші судові витрати, пов’язані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:

Позов Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , як солідарного боржника, на користь Кредитної спілки «Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит №ДКН-2809 від 11 серпня 2021 року в загальному розмірі 12884 грн. 62 коп. (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні шістдесят дві копійки).
В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2916 грн. 76 коп. (дві тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень сімдесят шість копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: Кредитна спілка «Істок», адреса місцезнаходження: Адміральський проспект, буд.№7, кімната 2 м.Одеса Одеська область, поштовий індекс 65049, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26364449.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 15 травня 2026 року.

Суддя   С.Ю.Атаманова