01.07.26
22-ц/812/1304/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 486/575/26
Номер провадження 22-ц/812/1304/26 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
01 липня 2026 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого - Крамаренко Т.В.,
суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О., 
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 
на ухвалу Південноукраїнського міського Миколаївської області від 22 квітня 2026 року, постановлену під головуванням судді - Волощук О.О., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (надалі - ТОВ «ФК «Артеміда-Ф») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:
Зміст позовних вимог
У березні 2026 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 433069 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 12 січня 2020 року у розмірі 22 570,86 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 квітня 2026 року позовну заяву ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» повернуто позивачу на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», пославшись на незаконність ухвали суду першої інстанції, просило ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви скасувати, як таку що постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. 
Скарга мотивована помилковістю висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України щодо визнання позову неподаним та його повернення. 
ТОВ «ФК Артеміда-Ф» зазначило, що оскаржуване судове рішення порушує право позивача на доступ до правосуддя, оскільки ухвалою від 06 квітня 2026 року суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху, зобов`язавши позивача надати суду підтвердження відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем договору про споживчий кредит №433069 від 12 січня 2020 року, а також підписання простим чи електронним підписом договору, графіку платежів за даним договором, паспорту кредиту в порядку, передбаченому ч.9 ст. 83 ЦПК України.
Представник позивача засобами поштового зв`язку надіслав заяву про усунення недоліків, яка містила обґрунтованість позовних вимог.
Позиція інших учасників
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Розгляд справи апеляційним судом
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353, частини другої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга подана на ухвалу про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання згідно положень частини тринадцятої 13 статті 7 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
22 березня 2026 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В позові товариство виклало обставини справи, серед яких укладення договору № 433069 від 12 січня 2020 року; невиконання позичальником договірних зобов`язань з повернення коштів; розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 800 грн.; заборгованість за процентами в сумі 13 224 грн.; щодо відступлення права вимоги за договором на користь позивача та надало докази на підтвердження позовних вимог, зокрема, договір від 12 січня 2020 року, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, договори факторингу, реєстри боржників, розрахунок заборгованості.
Ухвалою судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 квітня 2026 року позовну заяву ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» залишено без руху з підстав не виконання товариством вимог статті 177 ЦПК України щодо надання до позовної заяви всіх наявних доказів у справі, а саме не надання суду підтвердження відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем договору про споживчий кредит №433069 від 12 січня 2020 року, а також підписання простим чи електронним підписом договору, графіку платежів за даним договором, паспорту кредиту в порядку, передбаченому ч.9 ст. 83 ЦПК України.
Вказана вище ухвала судді 12 квітня 2026 року була отримана ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», що підтверджується реєстром підтверджень про отримання документів «Електронного суду».
22 квітня 2026 року ТОВ «ФК «Артеміда» направило на адресу суду заяву про усунення недоліків, в якій виклало обґрунтування щодо укладення кредитного договору відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» із зазначенням алгоритму дій позичальника. 
22 квітня 2026 року ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області позовну заяву ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» повернуто позивачу, з посиланням на невиконання вимог, зазначених в ухвалі суду від 06 квітня 2026 року про залишення позовної заяви без руху.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно приписів частини першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Матеріали справи свідчать, що ухвалою суду від 06 квітня 2026 року позов був залишений без руху з підстав не надання суду підтвердження відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем договору про споживчий кредит №433069 від 12 січня 2020 року, а також підписання простим чи електронним підписом договору, графіку платежів за даним договором, паспорту кредиту в порядку, передбаченому ч.9 ст. 83 ЦПК України.
Дослідивши доводи ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції визнає їх помилковими, адже наведені в позові обставини справи в поєднанні з наданими доказами дають можливість суду визначитися з характером спірних правовідносин та обсягом пред`явлених вимог.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції порушив вимоги статті 13 ЦПК України, якою передбачено вільний вибір позивачем способу захисту та доказів, якими він буде підтверджувати свої позовні вимоги.
Суд першої інстанції фактично надав оцінку поданим позивачем доказам під час вирішення питання про прийняття позову та відкриття провадження у справі, що є передчасним, оскільки питання оцінки доказів, їхньої належності та достатності вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті спору.
Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «Зубац проти Хорватії» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).
У справі, що переглядається встановлено, що користуючись наведеним вище гарантованим правом на доступ до правосуддя ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» через систему «Електронний Суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та на підтвердження вказаних вимог позивачем були надані доказі. 
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви з підстав ненадання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, є проявом надмірного формалізму та об`єктивною перешкодою у доступі позивача до судочинства, адже наведені обставини не можуть обмежувати право позивача на доступ до правосуддя, гарантоване статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, серед іншого, порушення судом норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У зв`язку з допущеним судом першої інстанції порушенням норм цивільного процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання про визнання позовної заяви ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» неподаною та її повернення, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду від 22 квітня 2026 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Щодо розподілу судових витрат
За результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «ФК «Артеміда - Ф», поданої на ухвалу суду про повернення позовної заяви, розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки згідно положень статей 141, 142 ЦПК України вирішення цього питання проводиться за результатами розгляду справи по суті.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задовольнити.
Ухвалу Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 квітня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст складено 01 липня 2026 року.