Справа № 357/2726/26
3/357/1463/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2026 м. Біла Церква
Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи немає, 
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
У С Т А Н О В И В:
11.02.2026 о 22:07 год на бульварі Олександрійському, 15, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.1 а Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20» з р.н. НОМЕР_1 , немаючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до серії ЕНА № 5814433 від 27.09.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589118 від 11.02.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 викликався в судові засідання на 09.03.2026, 30.03.2026, 22.04.2026 та на 11.05.2026, у визначені дні до суду не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу, яку він вказав у протоколі судовою повісткою рекомендованим повідомленням. 
Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 із змінами та доповненнями від 25.06.2024, рекомендовані листи з позначкою “Судова повістка”, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка”. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою “Судова повістка”, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Однак до суду повернулася судова повістка на 09.03.2026 із рекомендованим повідомленням. Відповідно до довідки Укрпошти Ф20 «повернення, за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що  ОСОБА_1 не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка”.
Згідно із записом реєстру відправки в програмі Автоматизованої системи документообігу суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області станом на 29.04.2026поштове відправлення, трек-номер Укрпошти R067158388755 із судовою повісткою на 11.05.2026 «повернення». За даними офіційного вебсайту Укрпошти - https://ukrposhta.ua/ за трек-номером – R067158388755 станом на 01.05.2026 поштове відправлення «повернення відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання)», що свідчить про те, що  ОСОБА_1 не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка”.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 був інформований про те, що йому слід очікувати виклику до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. До того ж інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області, на офіційному сайті, є загальнодоступною.
Враховуючи наведене, суд вважає, що  ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.
В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.
Таким чином,  ОСОБА_1 достеменно знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, особисто не виявив бажання бути присутнім при її розгляді. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Зважаючи на те, що від ОСОБА_1  заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суддя дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування транспортними засобами. 
Згідно до п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
На підтвердження повторності, посадовою особою надано довідку старшого інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Яни Горбенко від 12.02.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 постановою ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 27.09.2025 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589118 від 11.02.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;
довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Яни Горбенко від 12.02.2026 щодо належності транспортного засобу, відповідно до якої із інформації, наявної із баз даних ІКС ІПНП, відсутні відомості про наявність у власності ОСОБА_1 транспортного засобу;
довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Яни Горбенко від 12.02.2026 щодо наявності посвідчення водія, відповідно до якої із інформації, наявної із баз даних ІКС ІПНП, відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Суддя дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУПАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка немає права керування транспортними засобами відповідної категорії.
Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисними та грубими порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.
Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, зазначені ч. 2 ст. 33 КУпАП - характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 28 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Відповідно до вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Суд враховує вимоги ст. 30 КУпАП в тому, що особу можна позбавити права керування, якщо їй надано таке право. 
З аналізу вказаних норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не був водієм в розумінні ПДР України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортними засобами, а тому останнього неможливо позбавити такого права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
Зважаючи на те, що ні протокол, ні додані до нього матеріали не містять відомостей, щодо перебування транспортного засобу «ВАЗ 210994-20» з р.н. НОМЕР_1 у приватній власності ОСОБА_1 суд не застосовує до нього адміністративне стягнення, визначене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу. 
З метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів, запобігання вчинення ним інших правопорушень, вважаю, що необхідним та достатнім адміністративним стягненням, що підлягає застосуванню за вчинене ним адмінправопорушення, є визначений санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. 
На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 126, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 гривень.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА