КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 року № 320/29260/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі – відповідач-1), Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (далі – відповідач-2, Управління), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації за надані соціальні послуги з догляду на професійній основі, як особі, що надає соціальні послуги з догляду на професійній основі на підставі договору від 15.08.2022 та відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації виплатити компенсацію ОСОБА_1 , як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі на підставі договору від 15.08.2022 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», за період з 01.08.2022 до 09.08.2023;
- визнати протиправним бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації за надання соціальних послуг з догляду на професійній основі відповідно договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 15.08.2022 та рішень Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за період з 01.08.2022 до моменту ухвалення судового рішення.
- зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати і виплатній ОСОБА_1 компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на професійній основі відповідно договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 15.08.2022 за період з 15.08.2022 по 09.08.2023 на підставі актів про надані соціальні послуги з догляду на професійній основі, рішень Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що донька позивачки ОСОБА_2 має інвалідність з дитинства І групи (підгрупа А). Оскільки донька через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, 15.08.2022 позивачем було укладено тристоронній договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі (далі - Договір). За цим договором позивачка виступила надавачем соціальних послуг, її донька - отримувачем соціальних послуг, а Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (третя особа за цим позовом) - уповноваженим органом.
За умовами договору у період з 15.08.2022 по 09.08.2023 позивачка повинна була надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, перелік яких визначений пунктом 2 Договору, своїй дочці.
Стверджує, що позивачка належним чином виконувала умови договору та надавала усі послуги у повному обсязі, про що між позивчем, як надавачем послуг, та Уповноваженим органом були складені акти про надані соціальні послуги з догляду на професійній основі за всі місяці за період з серпня 2022 року по серпень 2023 року, які були прийняті та підписані Уповноваженим органом.
Однак, на сьогоднішній день позивачем не отримано компенсації за жоден місяць. Так дії позивач вважає протиправними.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач-1 у відзиві проти позовних вимог заперечив. Стверджує, що відповідач-1 діяв в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства і ніяким чином не порушував права та інтереси позивача.
Заначає, що виплата позивачці нарахованої компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі в сумі 45611,83 грн за період з 15.08.2022 по 31.12.2022 здійснена 08.11.2023 шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок в АТ «Ощадбанк».
Рішенням відповідача-2 ОСОБА_1 призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі в розмірі 10192,14 грн на період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та в розмірі 2947,38 грн на період з 01.08.2023 по 09.08.2023. Виплата позивачці нарахованої зазначеної компенсації в сумі 13139,52 грн за період з 01.07.2023 по 09.08.2023 буде здійснена шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок в АТ «Ощадбанк» при надходженні фінансування.
Рішенням відповідача ОСОБА_1 згідно її заяви від 10.01.2023 призначена грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, в розмірі 2589,00 грн на період з 01.01.2023 по 30.06.2023. Виплата позивачці нарахованої грошової допомоги на догляд в розмірі по 2589,00 грн щомісяця здійснювалась з 01.01.2023 по 31.05.2023 шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок в АТ «Ощадбанк» (виплата припинена на підставі заяви Позивачки від 06.04.2023). 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 28.09.2023 рішенням відповідачем-2 поновлено виплату грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, в розмірі 2589,00 грн на період з 01.05.2023 по 30.06.2023. Виплата ОСОБА_1 зазначеної допомоги за червень 2023 року в розмірі 2589,00 грн буде здійснена шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок в АТ «Ощадбанк» найближчим часом.
Таким чином, відповідач-1 зазначає, що ОСОБА_1 на підставі підпункту 2 пункту 3 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 (далі - Порядок №1040), її заяви та рішення Управління встановлено переплату грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 в сумі 11965,00 грн, яка станом на 22.11.2023 не погашена.
Позивачем подано відповідь на відзив відповідача-1, в якому позивачка підтвердила, що 08.11.2023 відповідач-1 розпочав проводити виплати заборгованої суми за період з 15.08.2022 по 09.08.2023 і що позивачка отримала кошти 45611,83 грн. в якості компенсації за надані соціальні послуги по догляду за період з 15.08.2022 по 31.12.2022. З іншими доводами відзиву відповідача-1 позивачка не погоджується.
Відповідачем-2 також подано відзив на позовну заяву, в якому просив залишити позов без задоволення з огляду на положення пп. 2 п.3 Порядку №1040.
Стверджує, що 12.09.2023 Управлінням було прийнято рішення про призначення позивачу компенсації за період з 15.08.2022 по 31.12.2022. На підставі заяви позивача від 10.01.2023 рішенням Управління від 01.02.2023 проведене призначення позивачу грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі – допомога на догляд) на період з 01.01.2023 по 30.06.2023. 
Згідно підпункту 2 пункту 3 Порядку № 1040 компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі і отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». 
Таким чином, виплата компенсації позивачу на період з 01.01.2023 по 30.06.2023 була припинена.
Згідно п.8 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 №1192, вказана допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. 
Так як по закінченню шестимісячного терміну позивач не звернувся до Управління щодо продовження отримання допомоги на догляд, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу», Управління рішенням від 16.11.2023 продовжило нарахування Компенсації на період з 01.07.2023 по 09.08.2023, згідно договору від 15.08.2022.
Таким чином, рішення про призначення позивачу компенсації Управлінням були прийняті та передані до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для здійснення виплат, що підтверджує відсутність протиправної бездіяльності Управління.
Позивачем подано відповідь на відзив відповідача-2, в якому вказує, що на час підписання договору жодних підстав для відмови позивачу у компенсації на догляд не існувало.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
15.08.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації уклали тристоронній договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі (далі - Договір). 
Згідно Договору ОСОБА_1 виступає надавачем соціальних послуг, її донька ОСОБА_2 - отримувачем соціальних послуг, а Управління уповноваженим органом.
За умовами Договору у період з 15.08.2022 по 09.08.2023 позивачка повинна надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, перелік яких визначений пунктом 2 Договору, своїй дочці. 
Відповідно п. 4 Договору Уповноважений орган визначає розмір компенсації за надання послуг з розрахунку 70% мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше ніж за 360 годин на місяць. Розмір компенсації визначений у сумі 9893,52 грн. на місяць. Сума, яку зобов`язується виплатити уповноважений орган, визначається актом про надані послуги.
Згідно пункту 5 Договору компенсації проводиться щомісяця у безготівковій формі у національній валюті. 
Пунктом 7 Договору зазначено, що компенсація виплачується щомісяця до 20 числа місяця, в якому фізична особа подала акт, шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на зазначений банківський рахунок, який належить мені.
На виконання умов Договору позивачем були надані послуги, про що між позивачем, як надавачем послуг, та Уповноваженим органом, були складені та підписані Акти про надані соціальні послуги з догляду на професійній основі за всі місяці за період з серпня 2022 року по серпень 2023 року.
Проте, як вказує позивач, на час звернення з позовом, не отримала компенсації за жоден місяць.
14.02.2023 позивачка звернулася до відповідача-2 (Уповноваженого органу за Договором) з претензією, в якій просила призначити і виплатити їй компенсацію за догляд. 
Листом від 17.02.2023 року № 37/10-1613 відповідач-2 повідомив, що Управління в межах компетенції проводить призначення зазначеної компенсації із застосуванням програмного комплексу, який станом на 17.02.2023 не надходив. Роботи по розробці програмного забезпечення з призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, розпочнуться у січні 2023 року. Оскільки провести призначення вищезазначеної компенсації немає технічної можливості, опрацювання наданих позивачем актів про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі буде здійснено після надходження до Управління програмного комплексу.
Також в матеріалах справи наявні наступні документи:
- лист УСЗН Дніпровської РДА від 10.04.2023 № 37/10-3426 «Про ручне введення» до Київського міського центру з нарахування та здійснення соціальних виплати, згідно якого Управління просить провести ручним вводом компенсацію ОСОБА_1 , яка надає соціальні послуги на професійній основі за період з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 31.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023 в зв`язку з неможливістю відпрацювати електронно;
- лист УСЗН Дніпровської РДА від 26.06.2023 № 37/10-5902 «Про ручне введення» до Київського міського центру з нарахування та здійснення соціальних виплати, згідно якого Управління просить провести ручним вводом компенсацію ОСОБА_1 , яка надає соціальні послуги на професійній основі за період з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 31.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023 з 01.05.2023 по 31.05.2023 в зв`язку з неможливістю відпрацювати електронно;
- рішення Управління від 06.04.2023 про призначення компенсації згідно наданих актів за період з 01.08.2022 по 31.03.2023;
- рішення Управління від 26.06.2023 про призначення компенсації згідно наданих актів за період з 15.08.2022 по 31.03.2023;
- рішення Управління від 26.06.2023 про призначення компенсації згідно наданих актів за травень 2023 року;
- рішення від 20.06.2023 про призначення компенсації згідно наданих актів за червень 2023 року.
05.07.2023 позивачка звернулася з листом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (відповідача-1), в якому просила терміново нарахувати та виплатити компенсацію та пояснити причини її невиплати. 
Листом-відповіддю від 01.08.2023 № 051-044-Г-237-04 відповідач-1 повідомив, що функція призначення різних видів допомоги відноситься до повноважень управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації. 
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України Про соціальні послуги від 17.01.2019 №2671-VIII (далі - Закон №2671-VIII).
Згідно пункту 17 статті 1 Закону №2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частиною шостою статті 13 Закону №2671-VIII передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
При цьому, частиною сьомою статті 13 Закону №2671-VIII визначено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України 23.09.2020 прийнято постанову Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі № 859, яка набрала чинності 25.09.2020 та діяла на момент звернення позивача до відповідача.
Так, вказаною постановою затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - Порядок №859).
Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1161 (пункт 1 Порядку №859).
У відповідності до пункту 3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Суд наголошує, що відповідачами не заперечується факт підтвердження наявності підстав для виплати позивачу компенсації фізичним особам.
Водночас представник Управління наголошує, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 №1074 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», яка набрала чинності 23.10.2021, пункт 3 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі викладено в іншій редакції.
Таким чином, з точки зору представника Управління, з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 20.10.2021 №1074 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій (окрім держадміністрацій міст Києва та Севастополя) виключені з переліку суб`єктів владних повноважень, які наділені повноваженнями з призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Варто зауважити, що приймаючи відповідне рішення про призначення такої компенсації, Управління мало керуватись законодавством, чинним на дату прийняття такого рішення.
Зміна законодавства після призначення відповідної компенсації жодним чином не звільняє структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної держадміністрацій від здійснення відповідних виплат допомоги, рішення щодо призначення якої було ним прийнято.
В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 №1074 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», яка набрала чинності 23.10.2021, пункт 3 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі викладено в такій редакції:
"Компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі".
Таким чином, з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 20.10.2021 №1074 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій (окрім держадміністрацій міст Києва та Севастополя) виключені з переліку суб`єктів владних повноважень, які наділені повноваженнями з призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 859 компенсація виплачується щомісяця за вибором фізичної особи, яка надає соціальні послуги та якій призначена компенсація, через АТ «Укрпошта» або через уповноважені банки, визначені в установленому законодавством порядку.
Виплата компенсації та покриття витрат на її доставку здійснюються відповідно до підпункту «а» пункту 4 частини першої статті 89 Бюджетного кодексу України за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Пунктом 16 Порядку № 859 визначено, що суми компенсації, не отримані своєчасно фізичною особою, яка надає соціальні послуги, виплачуються за минулий період, але не більш як за 12 місяців, що передують місяцю звернення за їх отриманням.
Суми компенсації, не отримані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, з вини структурного підрозділу, який їх призначає та виплачує, виплачуються за минулий період без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата за минулий період проводиться з урахуванням прожиткового мінімуму, затвердженого на момент виплати.
Суд звертає увагу на те, що фінансування надання соціальних послуг регламентовано статтею 27 Закону № 2671. Так, частиною першою статті 27 Закону № 2671 визначено, що фінансування надання соціальних послуг здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, спеціальних фондів, коштів підприємств, установ та організацій, плати за соціальні послуги, коштів благодійної допомоги (пожертвувань) та інших джерел, не заборонених законом.
Відповідно до підпункту «а» пункту 4 частини першої статті 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів сіл, селищ та міст належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення: а) державні програми соціального забезпечення: притулки для дітей, центри соціально-психологічної реабілітації дітей та соціальні гуртожитки для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (якщо не менше 70 відсотків кількості дітей, які перебувають у цих закладах, припадає на територію відповідної територіальної громади), малі групові будинки; територіальні центри соціального обслуговування (надання соціальних послуг); центри соціальної реабілітації дітей з інвалідністю; центри професійної реабілітації осіб з інвалідністю, дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї; компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують сторонньої допомоги.
При цьому, вищевказані положення про те, що до видатків, що здійснюються з бюджетів сіл, селищ та міст належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі: державні програми соціального забезпечення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують сторонньої допомоги, також були чинними ще в редакції Бюджетного кодексу України компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема й на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують сторонньої допомоги.
Суд звертає увагу на те, що Бюджетний кодекс України містить примітку про те, що підпункт «а» пункту 4 частини першої статті 89 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2621-VIII від 22.11.2018, № 907-IX від 17.09.2020 - вводиться в дію з 1 січня 2021 року.
Це пов`язано з процесом децентралізації в Україні та зміною адміністративно-територіального устрою, внаслідок якого після формування об`єднаних територіальних громад створено територіальні громади адміністративним шляхом, до яких перейшли функції, в тому числі, в соціальній сфері.
Зважаючи на вищевказані норми чинного законодавства, згідно яких виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, суд вважає, що безумовно, обов`язок щодо здійснення видатків на виплату такої компенсації покладено на виконавчі органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Що стосується відсутністю в бюджеті передбачених коштів на виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, то суд звертає увагу на таке.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За приписами Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини (далі ЄСПЛ) (статті 1, 17).
Так, відповідно до рішень ЄСПЛ "Кечко проти України" (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та "Ромашов проти України" (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).
Отже, згідно усталеної практики ЄСПЛ, посилання органами державної чи місцевої влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Згідно вимог частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації за надані соціальні послуги з догляду на професійній основі як особі, що надає соціальні послуги з догляду на професійній основі на підставі договору від 15.08.2022 та відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.
3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (02125, м. Київ, вул. Дашкевича, буд. 7-А, корп.1; ЄДРПОУ 37397200) виплатити компенсацію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі на підставі договору від 15.08.2022 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», за період з 01.08.2022 до 09.08.2023.
4. Визнати протиправним бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації за надання соціальних послуг з догляду на професійній основі відповідно договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 15.08.2022 та рішень Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за період з 01.08.2022 до моменту ухвалення судового рішення.
5. Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (03165, м. Київ, просп. Любомира Гузара, буд. 7; код ЄДРПОУ 22886300) нарахувати і виплатній ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на професійній основі відповідно договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 15.08.2022 за період з 15.08.2022 по 09.08.2023 на підставі актів про надані соціальні послуги з догляду на професійній основі, рішень Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.