ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2026 Справа № 914/1328/26
Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін
у справі №914/1328/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м. Львів, 
до відповідача: Державної податкової служби України в особі філії Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області, м. Львів,
про: стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 36 572,72 грн

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до відповідача : Державної податкової служби України в особі філії Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 36 572,72 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії в частині повної та своєчасної оплати вартості фактично спожитої електричної енергії.
Ухвалою суду від 06.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
Не погоджуючись із поданим позовом, відповідач у відзиві (вх. №14551/26 від 21.05.2026) просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на таке:
- з 01.01.2022 постачання електричної енергії об`єктам відповідача здійснювалося іншим електропостачальником – ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»; 
- у зв`язку зі зміною електропостачальника договірні відносини між сторонами припинилися; 
- оплата за спожиту електричну енергію здійснювалася новому постачальнику, а тому заборгованість перед позивачем відсутня.
Позивач у відповіді на відзив (вх. №14615/26 від 22.05.2026) заперечив щодо доводів відповідача, зазначивши, що спірна заборгованість підтверджується договором, даними оператора системи розподілу, актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії та листом ПрАТ «Львівобленерго», якими підтверджено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії та здійснення її постачання позивачем у спірний період.
Також Позивач зазначає, що укладення відповідачем договору з іншим електропостачальником саме по собі не свідчить про припинення договірних відносин між сторонами, оскільки процедура зміни електропостачальника здійснюється відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії та не завершується в день укладення нового договору. До завершення такої процедури попередній електропостачальник зобов`язаний здійснювати постачання електричної енергії на умовах чинного договору, а споживач – оплатити фактично спожиту електричну енергію.
Крім того, Позивач вказує, що надане відповідачем платіжне доручення не підтверджує оплату саме спірної заборгованості, оскільки не містить відомостей щодо відповідної точки комерційного обліку, а будь-які докази постачання електричної енергії ТОВ «УКРГАЗРЕСУРС» за спірний період відповідачем не надано.
Відповідач у поданих запереченнях (вх. №15167/26 від 28.05.2026) додатково наполягає на відмові у задоволенні позову, зазначаючи, що між сторонами з 01.01.2022 припинилися договірні відносини у зв`язку зі зміною електропостачальника та укладенням договору з ТзОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС».
Також відповідач стверджує, що оплата за спожиту у січні 2022 року електричну енергію здійснювалася на користь нового постачальника відповідно до договору №2273/1 від 31.12.2021, а тому заборгованість перед позивачем відсутня.
Відповідач зазначає, що не мав можливості впливати на процедуру зміни електропостачальника та передачу точок комерційного обліку, оскільки такі дії здійснюються учасниками ринку електричної енергії, а не споживачем. На думку відповідача, подані ним договір, рахунок та платіжне доручення підтверджують належне виконання обов`язку щодо оплати електричної енергії новому постачальнику, а тому підстави для стягнення спірної заборгованості відсутні.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:
Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ» (Постачальник) та Державною податковою службою України в особі Головного управління ДПС у Львівській області (Споживач) укладено договір № 33704/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до пункту 2.1 Договору Постачальник зобов`язався постачати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок, визначених у Додатку № 2 до Договору, а Споживач зобов`язався оплачувати вартість спожитої електричної енергії.
Об`єктом електропостачання за Договором є точка комерційного обліку, розташована за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 9, адміністративний будинок Дрогобицької ДПІ ГУ ДПС у Львівській області.
Факт споживання електричної енергії та її обсяги визначаються оператором системи розподілу – ПрАТ «Львівобленерго» відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу комерційного обліку електричної енергії.
Згідно з актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії за період з 01 по 26 січня 2022 року Відповідачем спожито 6 528 кВт/год електричної енергії.
На підставі зазначених даних Позивачем виставлено рахунок на оплату спожитої електричної енергії на загальну суму 36 572,72 грн.
Листом ПрАТ «Львівобленерго» від 03 травня 2026 року № 151-07-3212 підтверджено обсяги спожитої електричної енергії за спірний період, а також факт того, що у період з 01 по 26 січня 2022 року постачання електричної енергії за зазначеним об`єктом здійснювалося саме ТОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ».
Однак Відповідачем оплата за спожиту електричну енергію не здійснена, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 36 572,72 грн.
Враховуючи відсутність оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, Позивач звернувся до суду з матеріально-правовою вимогою про стягнення заборгованості у вказаному розмірі.
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.
При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини (частина 2 статті 11 ЦК України).
Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з п. 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здіи?снюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерціи?ного обліку (в даному випадку – ПАТ “Львівобленерго”) в порядку, передбаченому Кодексом комерціи?ного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданоі?) та купленої електричної енергії.
Як вбачається із матеріалів справи, відносини сторін виникли на підставі договору № 33704/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладеного 02.12.2021 між ТОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ» та ГУ ДПС у Львівській області.
Наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, підписаним між ТОВ «Львівенергозбут» та ПрАТ «Львівобленерго», підтверджено факт постачання позивачем та споживання відповідачем електричної енергії за період з 01 по 26 січня 2022 року в обсязі 6 528 кВт/год.
Відповідно до умов договору, зокрема п. 5.9, 5.10, 5.11, розрахунковим періодом є календарний місяць, а оплата здійснюється на підставі рахунку та/або акта приймання-передачі спожитої електричної енергії у строки, визначені договором та виставленим рахунком.
Позивачем виставлено рахунок на оплату спожитої електричної енергії за спірний період на загальну суму 36 572,72 грн із визначенням строку оплати відповідно до умов договору.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Оскільки докази оплати відповідачем вартості спожитої електричної енергії за період 01.01.2022 - 26.01.2022 у матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 36 572,72 грн заборгованості.
Щодо посилань відповідача на зміну з 01.01.2022 електропостачальника у зв`язку з укладенням 31.12.2021 договору з ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС», суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) споживач має право на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору з іншим електропостачальником у порядку, визначеному зазначеними Правилами.
Разом з тим, сам факт укладення споживачем договору з іншим електропостачальником не припиняє автоматично дію попереднього договору та не є підтвердженням завершення процедури зміни електропостачальника.
Згідно з пунктами 6.1.8– 6.1.11 ПРРЕЕ зміна електропостачальника є процедурою, що завершується виключно на підставі даних адміністратора комерційного обліку (оператора системи розподілу), який фіксує фактичний момент зміни постачальника шляхом зняття та підтвердження показів засобів комерційного обліку.
Отже, визначальними для встановлення постачальника у спірний період є дані оператора системи розподілу.
При цьому відповідачем не надано доказів ініціювання та завершення процедури зміни електропостачальника у порядку, визначеному ПРРЕЕ, що є обов`язковою умовою зміни постачальника.
Як встановлено судом, згідно з листом ПрАТ «Львівобленерго» №151-07-3212 від 03.05.2026 у період з 01.01.2022 по 26.01.2022 постачання електричної енергії за об`єктами відповідача здійснювалося ТОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ», а обсяги споживання підтверджені оператором системи розподілу.
Крім того, актом приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, складеним між ТОВ «Львівенергозбут» та ПрАТ «Львівобленерго», підтверджено споживання відповідачем електричної енергії за спірний період у обсязі 6 528 кВт/год.
Доказів того, що у спірний період електрична енергія за відповідними точками комерційного обліку постачалася ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС», матеріали справи не містять.
Матеріали справи не містять даних адміністратора комерційного обліку щодо завершення процедури зміни електропостачальника станом на спірний період. Таким чином, доводи відповідача про припинення з 01.01.2022 договірних відносин із позивачем є необґрунтованими та спростовуються даними оператора системи розподілу та первинними обліковими документами.
Надані відповідачем платіжні документи не містять відомостей щодо точок комерційного обліку, періоду споживання або інших ідентифікуючих ознак спірного зобов`язання, у зв`язку з чим не підтверджують належного виконання грошового зобов`язання у межах предмета спору.
Докази отримання ГУ ДПС у Львівській області електричної енергії від ТОВ “УКР ГАЗ РЕСУРС” за спірний період в матеріалах справи відсутні.
Матеріалами справи підтверджено, що фактичний перехід відбувся після завершення процедури зміни постачальника, а саме у встановленому оператором системи розподілу порядку.
Доказів того, що у спірний період електрична енергія постачалась іншим постачальником, Відповідачем не надано.
Таким чином, Відповідач не довів належного виконання грошового зобов`язання, що є його процесуальним обов`язком. Оскільки вказаний платіжний документ не дозволяє ідентифікувати конкретне зобов`язання, період та точку комерційного обліку, він не є доказом погашення саме спірної заборгованості.
Суд зазначає, що обов`язок з оплати вартості спожитої електричної енергії є грошовим зобов`язанням, яке не виконано, у Позивача наявне право вимагати стягнення заборгованості у судовому порядку. 
Встановлені судом обставини узгоджуються між собою та підтверджуються належними і допустимими доказами, тоді як доводи відповідача ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними доказами.
З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 36 572,72 грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2 662,40 грн.
З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задоволити. 
2. Стягнути з Державної податкової служби України в особі філії Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, 35, код ЄДРПОУ 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, Львівська область, місто Львів, вулиця Шевченка, 1, код ЄДРПОУ 42092130) 36 572,72 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та 2 662,40 грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Березяк Н.Є.