РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
26 травня 2026 р.  Справа № 120/1274/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області; Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області; Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позову вказує, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою від 24.01.2024 про переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV на пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України "Про державну службу" №3723-ХII. Рішенням від 25.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило у переведенні на інший вид пенсії, оскільки нормами Закону України "Про державну службу" не передбачене призначення пенсії по інвалідності. Листом від 29.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило про прийняте рішення. Вважає протиправною відмову відповідача щодо переведення на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу". Просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду надійшли відзиви, в яких відповідачі просять відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначають, що починаючи з 01.05.2016 державним службовцям за нормами Закону №3723-ХІІ призначаються лише пенсії за віком. Пенсії по інвалідності та в разі втрати годувальника, а також, пенсії державним службовцям, які не мають права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (не досягли пенсійного віку, не мають необхідного страхового стажу, не мають необхідного стажу державної служби на 01.05.2016) призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсія державного службовця є різновидом пенсії за віком, оскільки, на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.
Позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
24.01.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності призначеної згідно Закону №1058-ІV на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".
Рішенням від 25.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило позивачці в переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки вказаним Законом не передбачений даний вид пенсії.
Листом від 29.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивача про прийняте рішення від 25.01.2024 та про відсутність підстав для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII.
Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до частини 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України "Про державну службу", в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначенням пенсії з інших підстав.
01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
За змістом частини 1 статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Частиною 1 статті 32 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.
Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 Закону № 1058-IV.
Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.
Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, повинні перебувати на державній службі.
Тому, за умови перебування на державній службі на день встановлення інвалідності та наявності стажу державної служби 10 років позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності на умовах статті 37 Закону № 3723-XII.
Підставою для відмови позивачеві у переведені з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону № 1058-IV на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII слугувала відсутність такого виду пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889. Інші підстави для відмови щодо призначення пенсії по інвалідності згідно із Законом № 889 у рішенні від 25.01.2024 відсутні.
Враховуючи викладене, рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не відповідає вимогам Закону № 889.
Під час судового розгляду відповідачі не довели правомірність спірного рішення та відсутність у позивача права на призначення пенсії по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 25.01.2024 необхідно скасувати.
Разом з тим суд враховує, що зазначене рішення від 30.12.2024 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності прийняте без дослідження наявності умов для призначення позивачу пенсії по інвалідності на умовах статті 37 Закону № 3723-XII.
Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод і інтересів.
Відповідачі не розглянули заяву позивача від 25.01.2024 в порядку, передбаченому пенсійним законодавством, не дослідили та не надали оцінку всім обставинам, які мають значення для вирішення питання про переведення з одного виду пенсії на інший, тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків суду.
За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 25.01.2024 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" за заявою від 24.01.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2024 про перехід на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням правової позиції, викладеної судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнко, буд. 10, код ЄДРПОУ 22933548)

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, код ЄДРПОУ 13322403)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович