Провадження № 2/742/22/26 
Єдиний унікальний № 742/2571/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді: Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , представника третьої особи: Прокоф`єва Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про скасування арешту земельної ділянки та житлового будинку,
ВСТАНОВИВ:
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У квітні 2024 позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, зняти арешт з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, що накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрія Михайловича від 10.11.2021 у зведеному виконавчому провадженні№62078346, а саме: земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:778528874107, кадастровий номер :7410700000:05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 778528874107, загальна площа 205,4 кв.м, житлова площа :100,6 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
В обґрунтування позову посилалась на те, що 18.11.2015 між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11477003000 у сумі 431 847,68 грн за умовами якого позичальник зобов`язувався користуватися наданим кредитом, повернути його та сплатити плату за користування кредитними коштами. Кредитний договір забезпечено порукою ОСОБА_6 та договором іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за цією ж адресою, площею 951 кв.м з кадастровим номером 7410700000:05:004:0273.
Вказувала, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, у нього утворилася заборгованість у сумі 508 461,51 грн, яка стягнута з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2020 у справі №742/852/20. На підставі вказаного рішення видані виконавчі листи.
28.10.2022 приватним виконавцем Приходьком Ю.М., на підставі заяви стягувача - АТ «Укрсиббанк», виконавчі листи були повернуті.
28.10.2022 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» укладено договір факторингу №28/10/22, а також договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №7426-94447/1. За умовами цих договорів банком відчужено на користь ТОВ «Девелоп Фінанс» право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором, а також за договором іпотеки.
В той же день, 28.10.2022, між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №28.10/2022-ДФ, в тому числі за договорами поруки, укладеними з ОСОБА_6 , та договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором іпотеки №7426-944447/1, за якими ОСОБА_7 набула право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором, а також право на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку. Заборгованість ОСОБА_5 перед ОСОБА_7 на дату відступлення права вимоги становила 718 770,75 грн.
05.04.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, що розташована за цією ж адресою.
Після набуття права власності на зазначені будинок та земельну ділянку позивачці стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М., на її майно накладений арешт у межах зведеного виконавчого провадження №62078346, боржником у якому є ОСОБА_5 , а саме накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_5 , а саме:земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 778528874107, кадастровий номер: 7410700000:05:004:0273, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 777431274107, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі змісту зазначеної постанови вбачається також, що усі зобов`язання ОСОБА_5 в рамках зведеного виконавчого провадження № 62078346 виникли пізніше, ніж відбулася державна реєстрація іпотеки в 2015 році.
Таким чином, ОСОБА_7 мала переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
В свою чергу Позивач не є стороною виконавчого провадження, а також не відповідає за зобов`язаннями ОСОБА_5 перед його кредиторами у зведеному виконавчому провадженні № 62078346, а тому Виконавцем не може бути звернуто стягнення на майно, право власності на яке перейшло до Позивача.
Однак на момент подання цього позову арешт майна зберігає чинність та порушує право власності Позивача.
Крім того, 15.04.2024 року Позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг м.Прилуки Прилуцької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання у належному їй будинку. У зв`язку з наявним арештом Позивачу було відмовлено у реєстрації місця проживання.
У зв`язку з тим, що зняти арешт з вищевказаного майна в позасудовому порядку неможливо, позивач звернувся до суду з відповідною заявою.
17 травня 2024 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» надійшов відзив на позовну заяву в якому він не погоджується з позовною заявою та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому зазначає, що з 10.11.2022 року по даний час відсутні виконавчі провадження, де стягувачем виступає ТОВ «ФК «Паріс», а боржником ОСОБА_5 . Позивач набула право власності на нерухоме майно 05.04.2024. Тому ТОВ «ФК «Паріс» не порушує та не порушувало жодних прав позивача щодо володіння (розпорядження) нерухомим майном та є неналежним відповідачем у справі.
21 травня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона не погоджується з доводами представника відповідача ТОВ «ФК «Паріс», просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому зазначає, що 31.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрито виконавче провадження №62696884 на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. по стягненню з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ФК «Паріс» боргу на загальну суму 9260 грн 89 коп.
10.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням №62696884, у зв`язку з тим, що відповідач повторно не пред`явив до виконання виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_5 боргу, відповідач стверджує, що на даний момент відсутні будь-які обтяження з його боку на нерухоме майно, арешт якого є предметом розгляду у даній справі.
В подальшому з`ясовано, що постановою приватного виконавця Приходько Ю.М. від 31.07.2020 вищевказане виконавче провадження було приєднане до зведеного виконавчого провадження №62078346.
При цьому серед стягувачів, в інтересах яких накладався арешт на вищезазначене майно, в постанові значиться також і ТОВ "Фінансова компанія «Паріс».
Відповідачем не надано будь-яких належних доказів того, що арешт, накладений приватним виконавцем в інтересах відповідача у зведеному виконавчому провадженні №62078346 постановою від 10.11.2021 був скасований або скасований в частині, що стосується інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».
25 червня 2024 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2021 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики грошових коштів від 10 жовтня 2018 у сумі 605694 грн, що на день подання позову за офіційним курсом НБУ еквівалентно 21500 доларів США, судовий збір у сумі 6056 грн 94 коп та витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2021 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 19 жовтня 2018 грошові кошти у розмірі 10000 доларів США еквівалентну 281718 грн 00 коп, судового збору у сумі 2817 грн 18 коп.
Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. винесено постанову від 02.08.2021 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №742/2666/20 виданого 13.07.2021 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області та винесено постанову від 31.08.2021 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №742/2669/20 виданого 08.04.2021 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області. В подальшому приватним виконавцем вищевказані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження №62078346. Приватним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження №62078346 постановою від 10.11.2021 було накладено арешт на майно боржника, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером 7410700000:05:004:0273 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на той час перебувало в іпотеці.
В подальшому виконавчі документи за ВП №66336797 та №66661783 були повернуті стягувачу ОСОБА_3 .
29 квітня 2024 року він повторно пред`явив до примусового виконання вищевказані виконавчі листи до приватного виконавця Приходька Юрія Миколайовича.
05.04.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним Олександром Сергійовичем як державним реєстратором здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 72443544 на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та житловий будинок за ОСОБА_1 .
На оскарження таких дій нотаріуса ним було подано скаргу до Міністерства юстиції України з вимогою анулювати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича як державного реєстратора від 05.04.2024 №72443544, оскільки договір купівлі-продажу від 05.04.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на вказані земельні ділянки та житловий будинок було посвідчено під час існування одинадцять не скасованих арештів, відомості про які було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того ОСОБА_7 на час укладення вказаного договору діяла відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку», на застосування якої діючим законодавством України накладено мораторій.
Вказані дії як сторін правочину так і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожним Олександром Сергійовичем порушили його ОСОБА_3 права та інтереси, оскільки фактично зробили боржника ОСОБА_5 неплатоспроможним, у зв`язку з тим, що в нього відсутнє інше майно на яке може бути звернуто стягнення приватним виконавцем.
Тим самим права ОСОБА_3 як стягувача по виконавчих провадженнях було порушено.
За результатами розгляду скарги Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції склала висновок від 06.06.2024, на підставі якого наказом міністра юстиції України Дениса Малюські від 19.06.2024 №1820/5, скаргу ОСОБА_3 від 01.05.2024 було задоволено та анульовано рішення державного реєстратора від 05.04.2024 №72443544 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383679499 від 20.06.2024, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:778528874107, кадастровий номер:7410700000:05004:0273, площею 951 кв.м, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:777431274107, загальною площею :205 кв.м, житлова площа 100,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було скасовано (анульовано) на підставі рішення реєстратора Департаменту державної реєстрації МЮ Семерей Майї Олегівни №73724568 від 19.06.2024.
Оскільки право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку і житловий будинок скасовано у визначеному законом порядку, то у позивача відсутні правові підстави для звернення на підставі ст.391 ЦК України з позовом до суду про зняття арешту з майна.
25 червня 2024 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів : приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича надійшло письмове пояснення у справі, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому зазначає, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерними є спеціальний суб`єкт, а саме: кредитор-банк або інша фінансова установа. З укладення оспорюваного договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року №906/1174/18 зазначено, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.
Матеріали справи не містять доказів про те, що АТ «Укрсиббанк» перебував у процесі ліквідації або в нього було відкликано банківську ліцензію.
Як наслідок, відчужувач спірного нерухомого майна ОСОБА_7 не набула та не могла набути прав кредитодавця та іпотекодержателя, оскільки не є фінансовою установою.
Як наслідок є нікчемними будь-які угоди, які укладені ОСОБА_7 від імені кредитодавця по кредитному договору, укладеному АТ «Укрсоцбанк».
Вказаний Договір купівлі-продажу між ОСОБА_7 та позивачем було посвідчено нотаріусом під час існування одинадцяти не скасованих арештів, відомості про які було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
29 липня 2024 року від представника позивача –адвоката Герасько М.Г. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він просить задовольнити позовні вимоги та не погоджується з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 24 квітня 2024 року призначено справу до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год 00 хв 05 червня 2024 року.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 30 хв 06 серпня 2024 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 серпня 2024 року зупинено провадження у справі до набрання судовим рішенням у с праві №2/742/1218/24, №742/4008/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , АТ «Райффайзен Банк», ТОВ «Паріс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича, ОСОБА_7 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності, законної сили.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 березня 2026 року відновлено провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду на 09 год 00 хв 15 квітня 2026.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год 10 хв 08 травня 2026.
ІІІ.Позиції сторін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позові.
Представник відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при цьому пояснив, що рішення суду , яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності та скасування арешту відмовлено і дане є приюдиційним, оскільки позивач не є власником майна, Державна реєстрація права власності на спірне майно скасована, апеляційний суд визнав нікчемним правочин купівлі –продажу спірного майна між ОСОБА_7 та позивачем. 
Представник третьої особи: Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича - Прокоф`єв Б.І. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому зазначає, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 договір про внесення змін до Кредитного договору № 11477003000 від 18.11.2015, за яким сторони дійшли згоди, що позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти в строк до 18.08.2045 та сплачувати відсотки в розмірі 5% річних від суми кредиту до дня фактичного повернення грошових коштів не є укладеним, оскільки кредитний договір №11477003000 від 18.11.2015 укладений між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 вже припинений достроковим стягненням заборгованості за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2020, що набрало законної сили.
Договір купівлі–продажу спірного майна було посвідчено під час існування не скасованих арештів на це майно, відомості про які було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися.
V.Фактичні обставини встановлені судом.
18.11.2015 між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту №11477003000(т.1 а.с.21-32)
На виконання умов договору про надання споживчого кредиту №11477003000 від 18.11.2015 між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку банку, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 951 кв.м з кадастровим номером 7410700000:05:004:0273 (том 1 а.с.33-43).
02.09.2020 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано виконавчі листи від 03 червня 2020 провадження №2/742/670/20, єдиний унікальний №742/852/20 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11477003000 від 18.11.2015 в розмірі 508461,51 грн та судових витрат (том 1 а.с.44-47)
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 31.07.2020 відкрито виконавче провадження №62696884, на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №23343 від 14.07.2020 про стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ «РВС Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Паріс» за договором кредиту №0027081 від 05.03.2019 у сумі 9260 грн 89 коп(том 1 а.п.150,151).
10.11.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. у виконавчому провадженні №62696884 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №23343 від 14.07.2020 про стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ «РВС Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Паріс» за договором кредиту №0027081 від 05.03.2019 у сумі 9260 грн 89 коп, керуючись п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», було повернуто стягувачу ТОВ «ФК «Паріс»(том 1 а.с.152)
Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень, виконавче провадження №62696884 від 30.07.2020, за яким боржник ОСОБА_5 , стягувач ТОВ «ФК «Паріс», завершено(том 1 а.с.153) 
Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження №74881785 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_5 : заведено ВП №74876629 відкрите 29.04.2024 за виконавчим листом №742/2666/20 №2/742/140/21 від 13.07.2021 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, сума стягнення 374442.80 грн; ВП №74876399 відкрите 29.04.2024 за виконавчим листом №742/2669/20 №2/742/140/21 від 13.07.2021 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, сума стягнення 374442.80 грн; ВП №70459260 відкрите 02.12.2022 за наказом №927/932/19 від 13.02.2020, що видав Господарський суд Чернігівської області, сума стягнення 181521,68 грн(том 2 а.с.п.17)
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 10.11.2021 по ЗВП №62078346 було накладено арешт на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 951 кв.м з кадастровим номером 7410700000:05:004:0273, що належать боржнику ОСОБА_5 (том 1 а.п.77-80)
28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №28.10/2022-ДФ, за яким ОСОБА_7 набула право вимоги за кредитним договором №11477003000 від 18.11.2015(том 1 а.п.53-62).
28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором іпотеки №7426-94447/1 від 18.11.2015, за яким ОСОБА_7 набула право вимоги до боржника за договором про надання споживчого кредиту №11477003000 від 18.11.2015 та за договором іпотеки №7426-94447/1 від 18.11.2015(том 1 а.с.48-62)
Відповідно до реєстру до договору про відступлення права вимоги між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 заборгованість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за договором про надання споживчого кредиту №11477003000 від 18.11.2015 становить 718770 грн 15 коп(том 1 а.с.62,63).
Укладення договорів між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 та перехід права вимоги за договором іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015 до ОСОБА_7 підтверджується також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №313681566 від 28.10.2022, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №313689228 від 28.10.2022 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №313687414 від 28.10.2022 (том 1 а.п.64-69).
Відповідно до договору про внесення змін від 03 травня 2023 до кредитного договору №11477003000 від 18.11.2015, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 внесено зміни про наступне: викласти п.2.3 в наступній редакції «2.3 позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти в строк до 18.08.2045 та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 5% річних від суми кредиту до дня фактичного повернення грошових коштів(том 1 а.с.177)
05.04.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С., за яким ОСОБА_1 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273 (том 1 а.с.70-75), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав №372990043 від 05.04.2024 та копією витягу з Державного реєстру речових прав №372991533 від 05.04.2024 (том 1 а.с. 76, 87-89)
Факт укладення договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С, за яким ОСОБА_1 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, підтверджується також копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №376005277, з якої також вбачається, що зазначене нерухоме майно перебуває в арешті (том 1 а.с.238-245, том 2 а.с.26-33).
На підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.06.2024, Наказом Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 скаргу ОСОБА_3 було задоволено та визнано прийнятим з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 05.04.2024 №72443544 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. щодо реєстрації переходу права власності на житловий будинок та земельну ділянку від ОСОБА_7 до ОСОБА_1 (том 1 а.с.234-237, том 2 а.п.18-25).
З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383965421 від 21.06.2024 вбачається, що на виконання Наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 19.06.2024 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України було внесено: запис №73724568 про скасування реєстраційної дії, зокрема рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. №72443544 від 05.04.2024 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273 та запис №73725109, яким було скасоване речове право ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та поновлено запис про право власності ОСОБА_5 на зазначене нерухоме майно (том 1 а.п.238-245, том 2 а.с.26-33).
Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 у справі №742/4008/24, провадження №2/742/85/25, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , АТ «Райффайзен Банк», ТОВ «Паріс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича, ОСОБА_7 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності відмовлено(том 1 а.с.121-129)
Згідно з постанови Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 у справі №742/4008/24, провадження №2/742/85/25 залишено без змін(том 2 а.с.130-150)
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргу,ментів наведених учасниками справи.
Частиною другою статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: відкриття виконавчого провадження; підготовка до примусового виконання; вжиття заходів примусового виконання рішення; закінчення виконавчого провадження.
Згідно з п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.
За приписами ч. 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.
Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», Акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».
Законодавством не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Судом встановлено, що 18.11.2015 між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту №11477003000 у сумі 431 847,68 грн. Кредитний договір забезпечено порукою ОСОБА_6 та договором іпотеки 7426-94447/1 від 18.11.2015, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за цією ж адресою, площею 951 кв.м з кадастровим номером 7410700000:05:004:0273.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, у нього утворилася заборгованість у сумі 508 461,51 грн, яка стягнута з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2020 у справі №742/852/20. На підставі вказаного рішення 02.09.2020 стягувачу видано виконавчі листи.
Всього щодо боржника ОСОБА_5 заведено виконавчі провадження ЗВП №62078346 та №74876629 відкрите 29.04.2024 за виконавчим листом №742/2666/20 №2/742/140/21 від 13.07.2021 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, сума стягнення 374442.80 грн; ВП №74876399 відкрите 29.04.2024 за виконавчим листом №742/2669/20 №2/742/140/21 від 13.07.2021 виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, сума стягнення 374442.80 грн; ВП №70459260 відкрите 02.12.2022 за наказом №927/932/19 від 13.02.2020, що видав Господарський суд Чернігівської області, сума стягнення 181521,68 грн, що було об`єднано приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. у зведене виконавче провадження №74881785.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 10.11.2021 по ЗВП №62078346 було накладено арешт на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 951 кв.м з кадастровим номером 7410700000:05:004:0273, що належать боржнику ОСОБА_5 .
Постановою приватного виконавця від 21.06.2024 у ЗВП №74881785 описано та накладено арешт на спірні житловий будинок та земельну ділянку, де стягувачами вказано ОСОБА_3 , АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Паріс».
На виконання вищезазначеної постанови, 25.06.2024 в Реєстрі під №55597621 та №55597227 були зареєстровані обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_5 : житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
28.10.2022 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» укладено договір факторингу №28/10/22, а також договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №7426-94447/1. За умовами цих договорів банком відчужено на користь ТОВ «Девелоп Фінанс» право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором, а також за договором іпотеки.
28.10.2022 між ТОВ «Девелоп Фінанс» та ОСОБА_7 укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №28.10/2022-ДФ, в тому числі за договорами поруки, укладеними з ОСОБА_6 , та договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором іпотеки №7426-944447/1, за якими ОСОБА_7 набула право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором, а також право на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку. Заборгованість ОСОБА_5 перед ОСОБА_7 на дату відступлення права вимоги становила 718 770,75 грн.
05.04.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, що розташована за цією ж адресою.
01.05.2024 ОСОБА_3 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії та рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. щодо реєстрації права власності за позивачем на спірний житловий будинок та земельну ділянку.
Наказом Міністерства юстиції України від 19.06.2024 №1820/5 скаргу ОСОБА_3 задоволено у зв`язку з чим до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 19.06.2024 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України внесено: запис №73724568 про скасування реєстраційної дії - рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. №72443544 від 05.04.2024 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273 та запис №73725109, яким скасовано речове право ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також поновлено запис про право власності ОСОБА_5 на зазначене нерухоме майно.
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам суд констатує, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. в рамках зведеного виконавчого провадження №62078346 10.11.2021 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за цією адресою, площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, накладено арешт, в тому числі і в інтересах стягувача ОСОБА_3 . 
Договір купівлі-продажу спірних житлового будинку та земельної ділянки від 05.04.2024 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С. під час існування не скасованих арештів.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові від 06.08.2021 у справі № 639/6370/18 Верховного Суду, відповідно до якої фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Як вбачається з установлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з укладенням оспорюваного договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги.
У постанові від 08 листопада 2023 року в справі № 206/4841/20 Велика Палата Верховного Суду вкотре наголосила на тому, що фізична особа в будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Це ж саме стосується переуступки права іпотеки, в тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань.
Водночас у постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на відсутність підстав для відступу від своїх висновків у постанові від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває в процедурі ліквідації. яка вимагає вчинення дій із метою максимального задоволення інтересів кредиторів банку, зокрема його вкладників.
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або "вражати" договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті "нівелювання" правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21 грудня 2021 року в справі № 148/2112/19 (провадження № 61-18061св20), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18)).
Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18)).
Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним" (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16 (провадження № 61-5800зпв18)). Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не "породжує" (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)).
Оскільки відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, то ТОВ «Девелоп Фінанс» не могло відступити права вимоги на користь ОСОБА_7 , а відповідно до останньої не могло перейти право вимоги ні за кредитним договором, ні за договором іпотеки, тому не було у неї достатнього обсягу повноважень для укладення договору купівлі-продажу від 05.04.2024, за яким ОСОБА_1 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, що розташована за цією ж адресою.
Надаючи оцінку доводам позивача, про те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено договір про внесення змін до Кредитного договору № 11477003000 від 18.11.2015, яким змінено строк кредитування, суд констатує , що на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2020, яке набрало законної сили 10.08.2020 у справі № 742/852/20 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за спірним кредитним договором.
Тобто кредитор реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення до позичальника з вимогою про погашення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за час фактичного користування кредитом, отже звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору, а тому внесення змін до кредитного договору після його стягнення заборгованості в судовому порядку немає правового значення.
Крім того, суд констатує, що позивачка не могла не знати про наявність не скасованих арештів щодо власника спірного майна та безпосередньо щодо майна, яке набувалося у власність, отже з врахуванням встановлених обставин, позивач не довела, що вона є добросовісним набувачем.
Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (пункти 37, 38), від 6 липня 2022 рокуу справі № 914/2618/16 (пункт 52), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20(пункт 40),).
За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.
Відтак, правочин, за яким, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності, вчинений всупереч положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України на підставі відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором ТОВ «Девелоп Фінанс» на користь фізичної особи, яке не могло відступити права вимоги на користь ОСОБА_7 , враховуючи, що в останньої не було достатнього обсягу повноважень для укладення договору купівлі-продажу 05.04.2024 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7410700000:05:004:0273, що розташована за цією ж адресою, отже реєстрація права власності за позивачкою була вчинена незаконно, що підтверджується Наказом Міністерства юстиції України №1820/5 від 19.06.2024.
Аналогічні обставини встановлені рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 у справі №742/4008/24, провадження №2/742/85/25, яке набрало законної сили.
Таким чином, позивачка не довела порушеного права, а тому підстави для задоволення позовних вимог відутні.
VІ.Розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, то витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_3 витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги №28/24 від 21 червня 2024 року(а.с.229,230), додатковою угодою до договору №28/24 від 21 червня 2024 року, з яких вбачається, що між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням адвокатська контора «Логос» укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до неї, відповідно до якої було надано послуги, а саме: організовувати та вести позовну роботу за матеріалами, які готує замовник; представляти інтереси замовника в суді; надавати усні та письмові консультації, правові висновки; підготовку відзиву на позовну заяву, на загальну вартість 7000 грн(том 1 а.с.229-231).
Судом встановлено, що сума витрат відповідача ОСОБА_3 на правову допомогу становить 7000 грн, відповідно до якої було надано послуги, а саме: 
Враховуючи, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також відсутність заперечень позивачки та її представника проти заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу, суд вважає, що розумний розмір витрат на правову допомогу понесених відповідачем ОСОБА_3 становитиме 7000 грн, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 .
На підтвердження понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрія Михайоловича витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої допомоги №01/09/2022 від 01.09.2022, детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 20.06.2024, квитанцією до прибуткового касового ордера від 20 червня 2024 про сплату 10000 грн за правничу допомогу, з яких вбачається, що між приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрієм Миколайовичем та фізичною особою підприємцем адвокатом Прокоф" ОСОБА_9 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якої було надано послуги, а саме: надання правничої допомоги в Прилуцькому міськрайонному суді у справі №742/2571/24, підготовка заяви та її подання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді ; попереднє ознайомлення з електронною справою та зі змістом позовної заяви з додатками, узгодження правової позиції з клієнтом в обсязі 2 год; вивчення наданих клієнтом додаткових письмових доказів в обсязі 30 хв; вивчення судової практики, підготовка та оформлення пояснень від третьої особи, виготовлення копій документів та їх завірення, а також організація надіслання пояснень сторонами у справі та до суду; підготовка та участь в судових засіданнях, на загальну вартість 10000 грн.
Враховуючи, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також відсутність заперечень позивачки та її представника проти заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу, суд вважає, що розумний розмір витрат на правову допомогу понесених приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрія Михайоловича становитиме 10000 грн, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 .
Керуючись ст.593, 598, 609, 627-629 ЦК України, ст.11, 12, 49, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про скасування арешту земельної ділянки та житлового будинку – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат за правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, РНОКПП НОМЕР_2 , (м.Чернігів, проспект Перемоги, 139, оф.420, 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат за правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО