ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/2142/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А., 
у письмовому провадженні розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будімпекс Україна" 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 (Коробенко Г. П. - головуючий, судді: Кравчук Г. А., Михальська Ю. Б.) у справі
за позовом керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави
до: (1) Української міської ради, (2) Сільськогосподарського кооперативу "Заповітний" 
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями водного фонду.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Хронологія провадження 
1. Керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави до Української міської ради і Сільськогосподарського кооперативу "Заповітний" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями водного фонду. 
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на порушення вимог земельного законодавства при відведенні у користування земельних ділянок водного фонду на території Обухівського району Київської області
3. Господарський суд Київської області рішенням від 16.09.2025 у задоволенні позову відмовив.
4. Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будімпекс Україна" (далі - Товариство, ТОВ "Будімпекс України"), як особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що суд прийняв рішення про її права, інтереси та обов`язки, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення місцевого господарського суду у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
5. В обґрунтування апеляційної скарги Товариство навело такі аргументи (узагальнено):
- на підставі чинного договору оренди водного об`єкта № 1 від 27.06.2013, укладеного між Обухівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Будімпекс Україна" строком на 25 років, останнє є законним користувачем водного об`єкта - ставка "Витачівський", що знаходиться в межах Української територіальної громади; 
- при цьому, згідно з вказаним договором Товариству було передано водний об`єкт, а не земельну ділянку, яка є предметом спору у цій справі, на якій вказаний водний об`єкт розташований; в той же час, відповідно до норм чинного законодавства саме Товариство, а не Сільськогосподарський кооператив "Заповітний" має бути землекористувачем земельної ділянки, на якій знаходиться орендований ставок; 
- таким чином, незаконно зареєстроване за Сільськогосподарським кооперативом "Заповітний" право постійного користування спірною земельною ділянкою позбавляє ТОВ "Будімпекс Україна" можливості належним чином оформити власне право користування водним об`єктом та призводить до втрати такого права; 
- натомість, скасування державної реєстрації права постійного користування згаданого сільськогосподарського кооперативу, у випадку задоволенні позову у цій справі місцевим судом, зробило б можливим розроблення належної документації із землеустрою та звернення Товариства до Української міської ради із заявою про оформлення права користування земельною ділянкою під ставком "Витачівський" та приведення договору оренди у відповідність до приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі із земельними ділянками", шляхом внесення до нього змін, пов`язаних із включенням до об`єкта оренди спірної земельної ділянки.
6. Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 17.11.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Будімпекс Україна".
7. В подальшому ж, розглянувши відповідні доводи апеляційної скарги, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття апеляційного провадження у даній справі на підставі приписів пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме у зв`язку із встановленням обставин того, що рішенням місцевого господарського суду від 16.09.2025 питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника не вирішувалося. Суд відмітив, що як в мотивувальній, так і в резолютивній частині рішення господарського суду першої інстанції відсутні висновки про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Будімпекс Україна". Зазначені висновки апеляційний суд оформив ухвалою від 08.04.2026. 
Касаційна скарга
8. Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить її скасувати, а дану справу направити апеляційному суду для продовження розгляду. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
9. ТОВ "Будімпекс Україна" стверджує, що оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з неправильним застосуванням та порушенням правових норм. 
10. Обґрунтовуючи своє твердження наголошує на неправомірності висновку апеляційного господарського суду про те, що рішенням місцевого господарського суду від 16.09.2025 не вирішувалось питань про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника. Наполягає, що згаданим рішенням фактично вирішено долю спірної земельної ділянки, частина якої перебуває в користуванні у Товариства по факту розміщення на ній орендованого водного об`єкта, що безумовно стосується прав скаржника, який наразі позбавлений можливості оформити своє право землекористування належним чином. Товариство подавало до місцевого господарського суду заяву про залучення до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, однак суд у задоволенні означеного клопотання неправомірно відмовив, що в результаті і призвело до ухвалення рішення про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Будімпекс України" без залучення цього товариства до участі у справі. 
Узагальнені доводи інших учасників справи
11. Сільськогосподарський кооператив "Заповітний" надіслав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначає про безпідставність та необґрунтованість позиції скаржника. Просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржену ухвалу апеляційного суду залишити без змін. 
12. З приводу ж поданої Товариством відповіді на відзив колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
13. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним. (частини п`ятої статті 161 ГПК України).
14. За змістом положень статті 166 ГПК України позивач має право подати відповідь на відзив, з викладенням своїх пояснень, міркувань, заперечень та мотиви їхнього визнання або відхилення; відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.
15. В свою чергу відповідно до статей 290 - 295, 298 ГПК України заявами по суті справи на стадії касаційного провадженні є саме касаційна скарга та відзив на касаційну скаргу.
16. Таким чином, враховуючи, що у касаційному провадженні заявами по суті справи є касаційна скарга і відзив на касаційну скаргу, а подання відповіді на відзив при перегляді справи у касаційному провадженні не передбачено, і суд касаційної інстанції у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 161, частиною четвертою статті 166 ГПК України не вважав за необхідне та не надавав ТОВ "Будімпекс Україна" дозволу на подання додаткових пояснень щодо окремих питань, які б виникли при розгляді справи в суді касаційної інстанції, у тому числі і необхідності подання відповіді на відзив, подану скаржником відповідь на відзив Верховний Суд залишає без розгляду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду попередньої інстанції
17. Верховний Суд ухвалою від 18.05.2026 відрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Будімпекс Україна" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду про закриття апеляційного провадження від 08.04.2026 з підстави касаційного оскарження, передбаченої абзацом 2 частини другої статті 287 ГПК України. 
18. Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про перегляд оскарженої ухвали апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. 
19. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20. Верховний Суд дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права і вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань. 
21. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.
22. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
23. Згідно із частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
24. Вказана норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.
25. Питання процесуального статусу учасників справи чітко регламентовано у параграфі 1 Глави 4 ГПК України. 
26. В той же час щодо питання про те, кого слід вважати особами, які участі у справі не брали, але суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, колегія суддів звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/5241/21.
27. Так, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду стосовно поняття "рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи", зокрема, розмежувавши висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи на ті, що містяться у мотивувальній, а також ті, що містяться у резолютивній частинах судового рішення, зазначила таке:
"10.9. Відповідаючи на питання про те, що є рішенням суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи можуть міститись в мотивувальній та резолютивній частині рішення. Ці висновки мають різне значення.
Процесуальний закон містить норми, які забезпечують, аби судове рішення, ухвалене у справі, не було протиставлене особі, яка не брала участі в цій справі.
Висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи у мотивувальній частині рішення
10.10. Згідно з частиною четвертою статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) перелік обставин, які є предметом доказування у справі; 2) перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 3) висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; 4) мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 5) мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; б) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 7) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 8) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.
10.11. Тобто мотивувальна частина містить мотиви рішення суду - відповіді на питання факту (висновки про встановлені обставини, які мають значення для вирішення справи) і питання права (юридична кваліфікація цих обставин, висновки про наслідки, з якими право пов`язує встановлені обставини).
10.12. Процесуальний закон не допускає, аби ці висновки були протиставлені особі, яка не брала участь у розгляді справи.
10.13. Дійсно, певні висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення, можуть мати обов`язкове (преюдиціальне) значення поза справою, у якій вони зроблені судом.
10.14. Правила про преюдицію викладені у статті 75 ГПК України.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд/ іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відповідно до частини сьомої цієї статті правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду
10.15. Аналізуючи положення частини сьомої статті 75 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанов/ від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (пункт 32) дійшла висновку що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (підпункт 9.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20).
10.16. Правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо (підпункт 9.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20).
10.17. Тобто за положеннями статті 75 ГПК України висновки суду про встановлені обставини не мають зобов`язуючого (преюдиціального) значення для особи, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені, а правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, взагалі не є обов`язковою для господарського суду.
10.18. Отже, будь-які висновки про права, інтереси та (або) обов`язки особи у рішенні суду, яким вирішується приватноправовий спір, з огляду на норми статті 75 ГПК України не мають для особи, яка не брала участь у розгляді справи, зобов`язуючого значення, тобто не є рішенням про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи.
10.19. При цьому Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неприпустимим є втручання особи в остаточне рішення суду з тих лише підстав, що вона вважає помилковими викладені у мотивувальній частині цього рішення судження, які не мають стосовно неї обов`язкової сили...
... Висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи у резолютивній частині рішення
10.20. Відповідно до частини п`ятої статті 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; розподіл судових витрат.
10.21. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача) (див. зокрема постанову КЦС ВС від 04.12.2023 у справі № 707/157/22).
10.22. Тобто резолютивна частина рішення містить присуд, який в силу обов`язковості судового рішення як конституційної засади судочинства (пункт 9 частини другої статті 129, стаття 129-1 Конституції України) є обов`язковим до виконання.
10.23. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
10.24. Закон не встановлює механізму, який виключав би особу, яка не брала участь у справі, з-під дії судового рішення, якщо таке містить присуд про її права, інтереси та (або) обов`язки (стягує з неї кошти, зобов`язує її вчинити певні дії або утриматись від них, змінює чи припиняє правовідносини з її участю, визнає недійсним або скасовує документ, який посвідчує право особи, тощо).
Однак процесуальний закон встановлює право на перегляд справи та оскарження судового рішення для особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки (частина перша статті 17 ГПК України).
10.25. При цьому подання апеляційної скарги особою, не залученою до участі в справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки становить виняток із правила, за яким незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення (пункт 1 частини другої статті 261 ГПК України). Такий же підхід застосовано і для касаційного оскарження (пункт 1 частини четвертої статті 293 ГПК України).
10.26. Тобто законодавець визнав очевидно виправданим втручання в остаточне рішення суду для його перегляду з метою не допустити спрямування обов`язкової сили рішення суду на особу, яка не була залучена до участі у справі.
10.27. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що у такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав / обов`язків (пункт 108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21). Аналогічний висновок, викладеній у постанові об`єднаної пала ти КГС ВС від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г.
10.28. Окрім того, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право на перегляд справи та оскарження судового рішення, і для забезпечення цього права процесуальний закон також встановлює виняток з правила, спрямованого на забезпечення остаточності судового рішення, процесуальний закон надає також суду повноваження, які спрямовані на усунення цього порушення і які суд здійснює ex officio".
28. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
29. Таким чином, з наведених норм процесуального права та висновків Великої Палати Верховного Суду слідує, що після відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме та в якій частині судового рішення про це вказано. 
30. У випадку встановлення, що резолютивна частина рішення господарського суду першої інстанції містить присуд про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка участі у справі не брала - суд апеляційної інстанції скасовує таке рішення на підставі приписів пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України та ухвалює нове рішення. В іншому ж випадку, тобто коли резолютивна частина рішення господарського суду першої інстанції означеного присуду не містить - закриває апеляційне провадження, оскільки за таких обставин вказана особа не має права на апеляційне оскарження рішення місцевого суду.
31. Як вже зазначалося, за наслідками розгляду позову у цій справі Господарський суд Київської області ухвалив рішення від 16.09.2025 про відмову у його задоволенні. 
32. Резолютивна частина рішення місцевого господарського суду не містить присуду про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Будімпекс Україна", а тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішенням місцевого господарського суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника не вирішувалося, що має наслідком закриття апеляційного провадження за поданою ним апеляційною скаргою є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає проаналізованим правовим нормам та висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування цих норм. 
33. Доводи касаційної скарги Товариства наведених висновків не спростовують, адже будуються на помилковому розумінні поняття "рішення суду, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки незалученої особи" та не враховують актуальної правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо цього питання. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
34. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
35. Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
36. Під час касаційного розгляду Верховний Суд не встановив неправильного застосування чи порушення судом попередньої інстанції правових норм, а тому і підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції, за мотивів наведених у касаційній скарзі, не вбачає.
Судові витрати
37. Судові витрати за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладаються на скаржника. 
Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будімпекс Україна" залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі № 911/2142/24 залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.