ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 910/16027/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Ройляну В.К. розглянувши справу 

За позовом Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Арго", Київська обл., Бучанський р-н., с. Клавдієво-Тарасове
про стягнення 88 148 коп. 40 коп.

Представники сторін:
позивача – Базилюк К.В.;
відповідача – не з`явився.

Обставини справи:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Агро" про стягнення заборгованості у розмірі 88 148 грн. 40 коп. з яких: 41 412 грн. 00 коп. штрафу та 46 736 грн. 40 коп. пені.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 111 від 19.09.2025 в частині строків поставки товару.
Ухвалою суду від 03.02.2026 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та зобов`язано відповідача надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків.
За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи “EasyCon”.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, про час та місце судового засідання був повідомлений судом належним чином. 
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 

УСТАНОВИВ:

19.09.2025 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Агро» (постачальник) укладено договір поставки за державні кошти № 111, відповідно до п. 1.1. умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (далі – товар), найменування, асортимент, одиниця виміру, кількість та ціни якої зазначаються у специфікації поставки товару (додатку № 1 до договору), що є невід`ємною частиною договору, а покупець за бюджетною програмою 2101020/25/10, КЕКВ 2260/170 зобов`язується прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов договору. Найменування товару: акумуляторна батарея 66000 mAh (спецпризначення) за кодом ДК 021:2015 31430000-9 Електричні акумулятори згідно специфікації поставки товару додаток № 1 до договору.
Відповідно до п. 3.1. договору ціна становить 591 600,00 грн., без ПДВ. Ціна за одиницю товару – відповідно до специфікації. 
Згідно п. 4.1. договору розрахунки за прийнятий товар належної якості та кількості проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення рахунку-фактури (2 примірники) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати постачання, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок покупця за даним кодом видатків, а також дозволяється здійснювати оплату за фактично поставлені партії товару. Покупець бере на себе фінансові зобов`язання щодо оплати товару лише за умови наявності відповідних видатків державного бюджету. Ця умова є відкладальною обставиною (п. 1 ст. 212 Цивільного Кодексу України). 
Постачання товару здійснюється постачальником відповідно до специфікації впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня підписання цього договору (п. 5.1.договору). 
Місцем постачання товару є місцезнаходження покупця (м. Білгород-Дністровський, Одеська область). 
Умовами договору встановлено, що постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару у строки, встановлені договором (п. 6.3.1. договору).
Як вбачається із матеріалів справи, постачання товару здійснюється постачальником відповідно до специфікації впродовж 15 календарних днів з дня підписання договору, тобто не пізніше 04.10.2025 року.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 7.3. договору за порушення строків постачання товару постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, що до якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
Також п. 7.4. договору сторони передбачили що за прострочення поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів, за відмову від постачання, або не постачання (постачання в неповному обсязі) додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від вартості не поставленого товару.
Оскільки відповідач вчасно не поставив товар, позивач 21.10.2025 направив на його адресу претензію, в якій повідомив відповідачу про нарахування пені за прострочення поставки на 17 діб (з 04.10.2025 по 20.10.2025) в розмірі 10 057 грн. 20 коп. та вимогою сплатити розмір пені в строк до 27.10.2025 року.
10.11.2025 позивач направив на адресу відповідача повторну претензію, в якій повідомив про нарахування пені та штрафу за прострочення поставки на 32 доби (з 05.10.2025 по 05.11.2025) в розмірі 60 343 грн. 20 коп. та вимогою сплатити штрафні санкції в строк до 17.11.2025 року.
11.11.2025 відповідач надав відповідь на вказані претензії, в якій проти нарахування штрафних санкцій заперечував та посилався на те, що в процесі узгодження умов постачання виникла необхідність уточнення порядку оподаткування, оскільки він є платником ПДВ, і такий товар як акумуляторні батареї, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставкою 20%, що підтверджується відповідною індивідуальною податковою консультацією ДПС України № 5984/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК від 07.11.2025. Оскільки позивач зазначив в договорі суму «без ПДВ», тим самим порушивши вимоги порядку № 822, тому відповідач вважає, що сторони не досягли згоди щодо остаточної ціни договору, що є істотною умовою відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України.
Відповідач зазначає, що оскільки ціна не була погоджена, договір у частині істотних умов не набув чинності. Оскільки обов`язок поставки не виник, тому вимоги про сплату штрафних санкцій за неузгодженими зобов`язаннями є передчасними. 
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Враховуючи викладене, суд вважає що позивач правомірно нарахував пеню у розмірі 46 736 грн. 40 коп. та штраф у сумі 41 412 грн. 00 коп.
Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 247-252 ГПК України, суд 

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Агро» (07850, Київська область, Бучанський район, с. Клавдієво-Тарасове, вул. Центральна, 10Е, код 39951406) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 41 412 (сорок одну тисячу чотириста дванадцять) грн. 00 коп. штрафу, 46 736 (сорок шість тисяч сімсот тридцять шість) грн. 40 коп. пені та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору. 

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 06.05.2026 року.

Суддя Л.Я. Мальована