Справа № 507/661/26
Провадження № 2/507/481/2026
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"01" травня 2026 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дюдюна О.В.,
при секретарі судового засідання Сироти Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом товариства із обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 30.01.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2061748 , відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору.
28.08.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 43979069) та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634), відповідно до чинного законодавства України, укладений договір факторингу №28082025, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2061748 від 30.01.2025 року.
Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, тому у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 15300 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом становить 3000 грн., сума нарахованих процентів становить 6300 грн., сума штрафних санкцій становить 6000 грн., які позивач просить стягнути, а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. 
Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направленням смс-повідомлення та електронного листа на його електронну адресу, що підтверджується довідками.
Відповідно до поштової довідки відповідач відповідач особистро отримав судову повістку, що підтверджується його підписом, однак в судове засідання не з`явився.
28.04.2026 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив визнати обгрунтованою лише суму основного боргу, відмовити у стягненні надмірних відсотків та штрафних санкцій або суттєво зменшити їх розмір, перевірити правильність та обгрунтованість розрахунку заборгованості позивача, врахувати його складне матеріальне становище та розгляд справи проводити без його участі.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 03 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.11).
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 30.01.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2061748 , відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до п. 1.5. тип процентної ставки – фіксована.
За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: відповід до п. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п. 1.7. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: ( 10800 грн. / 3000 грн. ) / 360 дн. ? 100 % = 1 % в день.
Відповідно до п. 1.8. загальні витрати на дату укладення Договору складають:за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 10800 грн.
Відповідно до п. 1.9. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333.95 % річних.
Відповідно до п. 1.10. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13800 грн.
28.08.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 43979069) та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634), відповідно до чинного законодавства України, укладений договір факторингу №28082025, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2061748 від 30.01.2025 року.
Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора "К775".
Згідно розрахунку наданого позивачем, сума боргу становить 15300 грн.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України)
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Позика» відповідно до Договору факторингу набуло право вимоги до відповідача за договором № 2061748 від 30.01.2025 року.
Частиною 1статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з п. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»..
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»..
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Договір № 2061748 від 30.01.2025 року укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом.
Позивач умови виконав, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та не оспорюється відповідачем.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував.
Разом із тим, позивач просить стягнути штраф в розмірі 6000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення неустойки, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ).
Згідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Суд враховуючи отриману суму кредиту та розмір нарахованих процентів, вважає за можливе зменшити штраф за невиконання зобов`язання до 1000 грн.
За таких обставин, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає: 10300 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом становить 3000 грн., сума нарахованих процентів становить 6300 грн., штраф 1000 грн., в задоволенні решти позову щодо стягнення штрафу слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами .
Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві просив відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 6000 грн.
Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами другою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат необхідно:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
На підтвердження витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «ПОЗИКА» надало договір №39493634/03 від 02.01.2026 року про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ ТОВ «ФК «ПОЗИКА» та ОСОБА_2 , акт адання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги, детальний опис наданих послуг до акту. Сума наданих послуг складає 6000 грн. 
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачені такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статтях 137, 141 ЦПК України критерії.
Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи яка по суті є не складною, не потребувала значного часу для вивчення матеріалів та складення позовної заяви до суду, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підлягає стягненню 3000 грн. витрат на правничу допомогу в суді.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № 2061748 позивач сплатив 2662 грн. 40 коп. судового збору. (а.с.1)
Вимоги позивача задоволені частково, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1792 грн. 33 коп.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного , керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
ухвалив :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»» заборгованість за кредитним договором № 2061748 від 30.01.2025 року в сумі 10300, судовий збір в розмірі 1792 грн. 33 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В задоволенні решти позову щодо стягнення штрафу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (м. Бровари, Київська обл., вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ЄДРПОУ: 39493634) .
Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:       О.В. Дюдюн