ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 695/2614/15-ц		
Провадження № 22-ц/821/1034/26		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М. 
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи: 
скаржник:  ОСОБА_1 ,
представник скаржника: адвокат Бочаров Олександр Михайлович,
заінтересована особа: ОСОБА_2 ,
суб`єкт, дії якого оскаржуються: державний виконавець Золотоніського відділу Державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління МЮУ Щербатюк Людмила Олександрівна 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бочарова Олександра Михайловича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2026 року (постановлену під головуванням судді Ушакової К.М. в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Золотоніського відділу Державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Щербатюк Людмили Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2026 представник ОСОБА_3 – адвокат Бочаров О.М. звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Золотоніського відділу Державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління МЮУ Щербатюк Л.О.
Просив визнати бездіяльність державного виконавця Золотоніського ВДВС у Золотоніському районні Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з майна – неправомірною;
зобов`язати державного виконавця Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області КМУМЮ України Щербатюк Л.О. провести виконавчі дії по зняттю арешту з майна у виконавчому провадженні № 52908889. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2026 скаргу залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що скарга подана з пропуском процесуального строку, клопотання про його поновлення представником заявника не подано, а також відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували поважність причин такого пропуску.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 26.03.2026 через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 – адвокат Бочаров О.М., вважаючи ухвалу суду першої інстанції постановленою із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2026, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що 23.02.2026 адвокат звернувся із заявою до Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області КМУМЮ України про зняття арешту з майна боржника, на що 27.02.2026 отримав відповідь щодо неможливості зняття арешту з майна, оскільки виконавчий збір у виконавчому провадженні не стягнуто, підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні. Крім цього, виконавче провадження знищене. 
Тому саме з 27.02.2026 почався строк, коли особа дізналася про порушення свого права, кінцева дата оскарження 08.03.2026, однак вказана дата припала на вихідний день, а тому з огляду на ст. 124 ЦПК України останній день подачі скарги – 09.03.2026. 
Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про залишення скарги без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що скаржниця пропустила 10-денний строк на подання скарги, клопотання про поновлення не подала, тому скаргу необхідно залишити без розгляду.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Встановлено, що з 2016 по 2018 рік на виконанні у Золотоніському ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області КМУМЮ України перебувало виконавче провадження № 52908889 з примусового виконання виконавчого листа № 695/2614/15-ц, виданого 01.07.2016 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , боргу в сумі 75152,13 грн.
12.11.2018 державний виконавець, керуючись вимогами п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. 
23.02.2026 адвокат Бочаров О.М., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся із заявою до Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області КМУМЮ України про зняття арешту з майна боржника.
27.02.2026 адвокат Бочаров О.М. отримав відповідь начальника відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області від 23.02.2026 щодо неможливості зняття арешту з майна, оскільки виконавчий збір у виконавчому провадженні не стягнуто, підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні. 
09.03.2026 адвокат Бочаров О.М., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Щербатюк Л.О. щодо не зняття арешту з майна у виконавчому провадженні № 52908889.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження та інші заінтересовані особи мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.
Аналогічні положення викладені у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відтак, метою звернення до суду зі скаргою на дії чи рішення державного виконавця є відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження внаслідок незаконності оскаржуваних дій чи рішень виконавця.
Частиною першою статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи. Однак у разі оскарження триваючої бездіяльності державного виконавця строк на звернення до суду обчислюється інакше.
Бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна, накладеного в рамках виконавчого провадження № 52908889 11.04.2017, і який продовжує діяти після завершення виконавчого провадження, має триваючий характер. Бездіяльність, на відміну від разової дії, існує до моменту вчинення відповідних дій (зняття арешту та внесення відомостей до реєстрів). Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій, у зв`язку з чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу. Така правова позиція є усталеною у практиці Верховного Суду (постанова від 22.12.2021 у справі № 760/19348/20).
У постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 759/20392/18 зазначено, що, виходячи з системного аналізу ст. 123, 124, 126 ЦПК України із положеннями пункту «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково застосував десятиденний строк, не врахувавши триваючий характер бездіяльності.
Таким чином, оскільки бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 є триваючою, суд першої інстанції безпідставно залишив скаргу без розгляду з мотивів пропуску строку без клопотання про його поновлення. 
Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 04 грудня 1995 року в справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France»), заява № 23805/94).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За вказаних обставин та вимог процесуального закону оскаржувана ухвала про залишення скарги без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бочарова Олександра Михайловича – задовольнити.
Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2026 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Золотоніського відділу Державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Щербатюк Людмили Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча        О.В. Карпенко

Судді         О.М. Новіков

Л.І. Василенко