ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р. справа № 300/9122/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Цуркан М.І.,
за участю: представника позивача Пак В.В., представника відповідача - Скіцько С.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.09.2025 № 023322/0901

ВСТАНОВИВ:
Вольскова Наталія Олексіївна в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" 17.012.2025 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.09.2025 № 023322/0901.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що податковим органом, який здійснював фактичну перевірку допущено процедурні порушення щодо призначення та проведення фактичної перевірки. Оскаржувані рішення прийняті відповідачем безпідставно, а висновки акту перевірки не ґрунтуються на фактичних обставинах. Зазначає, що при здійсненні фактичної перевірки за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, контролюючий орган провів перевірку позивача щодо обігу пального не тільки за адресою, зазначеною в наказі на перевірку від 06.08.2025, а щодо загального обігу пального, отриманого ТОВ «Європа Транс Агро» на всій території України впродовж 2024 року, що призвело до безпідставного застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1000000 грн. До такого висновку представник позивача дійшла з огляду на те, що в акті перевірки відсутні докази, які підтверджують, що 10746447,68 літрів пального за кодом УКТЗЕД 2710194300 (приведених до температури 15С) отримані позивачем саме на ліцензований склад за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1. Контролюючий орган, посилаючись на відомості ЄРАН, ототожнив загальний обсяг пального, отриманого позивачем протягом 2024 року на всій території України, в розмірі 10746447,68 літрів пального за кодом УКТЗЕД 2710194300, в тому числі і безпосередньо в баки автомобілів, з обсягом пального, отриманого ТОВ «Європа Транс Агро» на означений склад, з чого був зроблений хибний висновок про порушення ТОВ «Європа Транс Агро» вимог підпункту 230.1.2(б) пункту 230.1 статті 230 ПК України. Згідно даних ЄРАН, в 2024 і 2025 роках на ліцензований склад за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, було здійснено поставки пального відповідно до акцизної накладної форми (П) № 7733 від 02.01.2024, згідно з якою, позивач отримав 21639,06 л. (21, 6 куб.м.) пального; відповідно до акцизної накладної форми (П) № 116 від 18.01.2025, згідно з якою позивач отримав 21160 л. (21,16 куб.м.) пального. На ліцензованому складі за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд.1, який був об`єктом перевірки, ТОВ «Європа Транс Агро» має ємність для зберігання пального загальним обсягом 30 куб. м., що менше ліміту в 200 куб. м., передбаченому вищенаведеним підпунктом б) 14.1.6 підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, і обсяг пального, яке зберігалось в означеній ємності в 2024 та 2025 роках, складає, відповідно, 21,6 куб. м., та 21,16 куб. м., що також суттєво менше ліміту в 1000 куб.м., встановленого законодавством. Відтак, у відповідності до положень п.п. б) 14.1.6 п.п.14.16 п.14.1 ст.14 ПК України ліцензований склад позивача за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, не вважається акцизним складом. Отже, висновки, наведені в акті перевірки є такими, що не відповідають фактичним обставинам діяльності позивача і, як наслідок, відсутні підстави для накладання на ТОВ «Європа Транс Агро» штрафу, передбаченого п.128-1.2 ст.128-1 ПК України.
Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 300/9122/25 передано на розгляд судді Боршовському Т.І.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 300/9122/25. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (т. 1, а.с. 66, 37).
Ухвалою суду від 30.12.2025 задоволено заяву представника позивача від 26.12.2025 про розгляд справи в режимі відеоконференції. Ухвалено судовий розгляд справи проводити в режимі відеоконференції (т. 1, а.с. 77, 78).
05.01.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 05.01.2026 на позовну заяву. Згідно відзиву представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Так, контролюючим органом під час перевірки встановлено, що 10746447,68 літрів пального за кодом УКТЗЕД 2710194300 (приведених до температури 15С) отримані позивачем саме на ліцензований склад за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1. що підтверджується відомостями ЄРАН про загальний обсяг пального, отриманого позивачем протягом 2024 року на всій території України. Таким чином, ТОВ «Європа Транс Агро» порушило вимоги підпункту 230.1.2(б) пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки в період з 18.02.2025 по 31.01.2025 позивач зберігав отримане пальне за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, при цьому, акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не було зареєстровано. За таких обставин податковим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.09.2025 № 023322/0901, яке направлено на податкову адресу позивача (т. 1, а.с. 80-102).
08.01.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивача від 08.01.2026 на відзив, в якій представник позивача вказав на безпідставність доводів відповідача. Так, представник позивача зазначив, що впродовж 2024 року ТОВ «Європа Транс Агро» мало два ліцензовані місця зберігання пального, відповідно до витягів з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць зберігання пального (щодо ліцензій на право зберігання пального), за адресами: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1; Полтавська область, Миргородський район, місто Заводське, вул. Київська, буд. 59-А. При цьому, обсяг пального, отриманого на протязі 2024 року на склад у Львівській області становить 21639,06 л., а на склад в Полтавські області, впродовж 2024 року, пальне позивачем не отримувалось. З врахуванням того, що відповідач володів інформацією про відсутність поставок пального на склад в Полтавській області, позивач в позові наголосив, що, при проведенні перевірки, врахуванню підлягало тільки пальне в обсязі 21639,06 л., отримане в 2024 році на склад у Львівській області, який був об`єктом перевірки. З наведеного випливає висновок про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем п.п.230.1.2 (б) п.230.1 ст.230 ПК України (т. 1, а.с. 103-114).
27.01.2026 відповідач надав суду витяг з Єдиного реєстру акцизних накладних за 2024 рік, в якому відображені акцизні накладні складені постачальниками пального на адресу ТОВ «Європа Транс Агро» (т. 1, а.с. 132-133).
09.02.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання від 09.02.2026 про долучення доказів, в якому представник позивача зазначив, що як встановлено з витягу, наданим відповідачем, впродовж 2024 року, ТОВ «Європа Транс Агро» отримувало пальне від двох постачальників – ПІІ «Амік Україна» та ТОВ «Агро-НВ». Позивач підтверджує, що серед його постачальників в 2024 році були зазначені підприємства, але уточнює, що від ПІІ «Амік Україна» в 2024 році пальне отримувалось тільки через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії, а від ТОВ «Агро-НВ» пальне отримувалось в баки автомобілів, за виключенням акцизної накладної № 7733 від 02.01.2024. Представник позивача додатково повідомив, що від ТОВ «Вог Ресурс» та ТОВ «Петрол Партнер» пальне також отримувалось тільки в баки автомобілів через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії. Пальне отримане через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії, від ПІІ «Амік Україна», ТОВ «Вог Ресурс», ТОВ «ПЕТРОЛ ПАРТНЕР» не враховується при підрахунку загального обсягу пального, отриманого позивачем на складі в с. Волиця, вул. Елеваторна, б. 1, згідно положень п.п.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України, для цілей визначення ліміту в 1000 кубічних метрів пального (т. 1, а.с. 147-200).
На виконання вимог підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39 згідно Протоколу від 05.03.2026 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 300/9122/25 передано на розгляд судді Григоруку О.Б.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду призначено судовий розгляд справи № 300/9122/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження (т. 2, а.с. 98, 99).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила з мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов та письмових поясненнях.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Європа Транс Агро» зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ 41101091, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності товариства є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 06.08.2025 № 4648-ПП та на підставі направлень від 06.08.2025 № 8923 та № 8924, представниками Головного управління ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Європа Транс Агро» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства щодо виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, об`єкт фактичної перевірки ТОВ «Європа Транс Агро» за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1 (т. 1, а.с. 30-31).
За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки від 18.08.2025 №37779/13-01-09-02/41101091 (т. 1 а.с. 32-37).
Згідно висновків вказаного акту перевірки від 18.08.2025 №37779/13-01-09-02/41101091 встановлено порушення підпункту 230.1.2 (б) пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: ТОВ «Європа Транс Агро», станом на 15.08.2025, акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не зареєстрований (відповідальність передбачена п. 1281.2 ст.1281 Кодексу).
Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем подано заперечення від 25.08.2025 № ПЕР/ВИХ/2025/00011 на акт фактичної перевірки (т. 1, а.с. 129-130).
Листом від 11.09.2025 № 35516/6/13-01-09-02-11 Головне управління ДПС у Львівській області надало позивачу відповідь, згідно якої висновки акту перевірки залишено без змін (т. 1, а.с. 38).
На підставі акту перевірки від 18.08.2025 №37779/13-01-09-02/41101091 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.09.2025 № 023322/0901, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1000000 грн. (т. 1, а.с. 92).
Податкове повідомлення-рішення від 15.09.2025 № 023322/0901 направлено на податкову адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вулиця Івасюка, 62, місто Івано-Франківськ, однак поштове відправлення повернулося на адресу відповідача (т. 1, а.с. 91-93).
Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням позивач подав скаргу від 10.10.2025 № ПЕР/ВИХ/2025/00014 до Державної податкової служби України (т. 1, а.с. 40-45). Згідно рішення від 08.12.2025 № 35103/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги 10.10.2025, оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (т. 1 а.с. 47-52).
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 15.09.2025 № 023322/0901, представник позивача звернувся з цим позовом до суду. 
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача стверджує про наявність порушень при здійсненні перевірки, зокрема вказує на те, що контролюючий орган провів перевірку позивача щодо обігу пального не тільки за адресою, зазначеною в наказі на перевірку від 06.08.2025: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, а щодо загального обігу пального, отриманого ТОВ «Європа Транс Агро» на всій території України впродовж 2024 року.
Суд зазначає, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2020 року по справі № 520/8836/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі №816/228/17, відступивши від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Порядок призначення та здійснення фактичних перевірок врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з підпунктом 80.2.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Суд зазначає, що відсутність детального опису підстави на проведення перевірки в наказі не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.
Аналогічна правова позиція підтверджена постановою Верховного Суду у справі № 460/1239/19 від 21.01.2021.
Також, в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №805/3809/16-а (п.п.37-38) підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Пунктом 19-1.1 статті 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції: 19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; 19-1.1.17. проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, суд враховує, що під час здійснення перевірки будь-яких зауважень з цього приводу до контролюючого органу не зафіксовано. 
Враховуючи викладене, судом не встановлено протиправності у призначенні фактичної перевірки позивача.
Водночас судом встановлено, що в наказі Головного управління Державної податкової служби у Львівській області № 4648-ПП від 06.08.2025 зазначено об`єкт фактичної перевірки ТОВ «Європа Транс Агро» за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1 (т. 1, а.с. 30-31).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.
Положеннями цієї глави ПК України встановлюється чітке розмежування щодо порядку проведення окремих видів перевірок, зокрема, й щодо місця проведення податкових перевірок.
Так, згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За змістом підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.
Отже, виходячи з буквального аналізу змісту норми підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України проведення фактичної перевірки вимагає чіткого з`ясування місця безпосереднього провадження платником податків конкретного виду діяльності та фактичного проведення цієї перевірки у такому місці або ж за місцем розташування тих чи інших об`єктів, які використовуються господарюючим суб`єктом у його діяльності, яка охоплюється предметом фактичної перевірки.
Суд звертає увагу, що особливість фактичних перевірок та їх відмінність від усіх інших перевірок, які проводяться податковими органами, полягає у тому, що при їх проведенні перевіряються не бухгалтерські документи, а правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності. Тому, така перевірка проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.
В той же час посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області здійснено аналіз господарських операцій, які здійснені поза межами визначеного наказом об`єкт фактичної перевірки ТОВ «Європа Транс Агро» за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1.
Зокрема, в акті перевірки зафіксовано використання відомостей з Єдиного реєстру акцизних накладних за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, згідно яких ТОВ «Європа Транс Агро» отримало 10746447,68 літрів пального за кодом УКТЗЕД 2710194300 (приведених до температури 15°С) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) та 431,3 літри пального за кодом УКТЗЕД 2711000000 (приведених до температури 15°С) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії). Тобто, контролюючим органом взято відомості про всю загальну кількість пального, що становить понад 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), отриманого ТОВ «Європа Транс Агро» в період з 01.01.2024 по 31.12.2024, без конкретної прив`язки саме до об`єкта за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1.
Таким чином, посадові особи, які здійснювали перевірку, фактично вийшли за межі предмету перевірки, який вказаний у наказі № 4648-ПП від 06.08.2025, що свідчить про допущення податковим органом під час фактичної перевірки порушень положень підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України. 
Такий вихід за межі фактичної перевірки призвів до необґрунтованих висновків про порушення позивачем підпункту 230.1.2 (б) пункту 230.1 статті 230 ПК України, оскільки за доводами контролюючого органу, станом на 15.08.2025, акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не зареєстрований.
Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено:
32) зберігання пального - надання послуг та/або діяльність, пов`язана із здійсненням операцій приймання, навантаження, розвантаження, розміщення та/або видавання пального (власного чи отриманого від інших осіб);
48) місце зберігання пального - об`єкт нерухомого майна, відмінний від земельної ділянки, або єдиний (цілісний) майновий комплекс, на території якого здійснюється приймання, навантаження, розвантаження, розміщення та/або видавання пального (власного або отриманого від інших осіб), який належить суб`єкту господарювання на праві власності або користування;
49) місце зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або резервуари, ємності, та/або тара (крім споживчої тари, тари споживача та поворотної тари (газові балони) кожна об`ємом до 60 літрів включно), які належать суб`єкту господарювання на праві власності або користування і призначені для зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки таким суб`єктом господарювання.
Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад це:
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом:
а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;
б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;
в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;
г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.
Отже, передбачені цією нормою винятки, які відповідають спірним правовідносинам, застосовуються при сукупності умов, а саме: (1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; (2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів; (3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Крім того, зазначена норми визначає також, що паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої, не є акцизним складом.
Підпунктом 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.
Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:
а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України);
б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України;
в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.
Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі.
Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним.
Не є акцизним складом пересувним:
транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;
паливний бак транспортного засобу.
Таким чином, обсяг пального, заправлений у паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої, не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні приписів підпункту 14.1.6. пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Наведе відповідає викладеному в постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №160/8390/22.
За визначенням, наведеним в підпункті 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.
Відповідно до пункту 212.1 статті 212 ПК України платниками акцизного податку є, зокрема, особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий.
Згідно з підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.
Відповідно до абзаців 1, 4 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Підпункт «б» абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України передбачає, що платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень (абзаци 1-2 пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК України).
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Європа Транс Агро» зберігає пальне для власного споживання за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, на підставі договорів оренди від 01.05.2023 №01/05/2023, від 01.05.2024 №01/05/24, від 01.05.2025 №01/05/2025, а також ліцензії на право зберігання пального (виключно для власного споживання чи промислової переробки), реєстраційний номер № 13220414202200126, термін дії з 23.05.2022 до 23.05.2027, в резервуарах загальною місткістю 30000 літрів (спеціалізований напівпричіп - реєстраційний номер НОМЕР_1 ; номер шасі НОМЕР_2 , ідентифікатор об`єкту оподаткування - 3700001).
Вказані обставини сторонами не заперечуються.
В акті перевірки від 18.08.2025 №37779/13-01-09-02/41101091 контролюючий орган зазначив, що згідно даних єдиного реєстру акцизних накладних (ЄРАН) за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 ТОВ «Європа Транс Агро» було отримано 10746447,68 літрів пального за кодом УКТЗЕД 2710194300 (приведених до температури 15°С) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) та 431,3 літри пального за кодом УКТЗЕД 2711000000 (приведених до температури 15°С) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії). 
З огляду на вказані відомості, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «Європа Транс Агро» отримано протягом календарного року пальне в обсягах понад 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії).
18.01.2025 відповідно до Договору поставки нафтопродуктів від 23.10.2023 №514.676.10.2023.ПММ, ТОВ «АГРО-НВ» поставило позивачу паливо дизельне ДП Л Євро5 ВО за кодом УКТЗЕД 2710194300 в кількості 17721,50 кг (21590,82 літрів пального приведених до температури 15°С), пункт розвантаження: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1 (Видаткова накладна №26 від 18.01.2025; Акт прийому - передачі нафтопродуктів від 18.01.2025 №АНВ 00000026; Товарно-транспортна накладна від 18.01.2025 №Р26).
В період з 18.01.2025 по 31.01.2025 року ТОВ «Європа Транс Агро» зберігало отримане пальне в місці зберігання пального виключно для потреб власного споживання за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, яке відповідно до заправочних відомостей підприємства було заправлено в паливні баки автомобілів (копії додаються), при цьому акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не було зареєстровано, чим, на думку контролюючого органу, порушено підпункт 230.1.2 (б) пункт 230.1 статті 230 ПК України.
Натомість, представник позивача стверджує, що на ліцензованому складі за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд.1, який був об`єктом перевірки, ТОВ «Європа Транс Агро» має ємність для зберігання пального загальним обсягом 30 куб. м., що менше ліміту в 200 куб. м., передбаченому вищенаведеним підпунктом б) 14.1.6 підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, і обсяг пального, яке зберігалось в означеній ємності в 2024 та 2025 роках, складає, відповідно, 21,6 куб. м., та 21,16 куб. м., що також суттєво менше ліміту в 1000 куб.м., встановленого законодавством. Відтак, у відповідності до положень п.п. б) 14.1.6 п.п.14.16 п.14.1 ст.14 ПК України ліцензований склад ТОВ «Європа Транс Агро» за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд.1 не вважається акцизним складом.
Суд звертає увагу на те, що Порядок заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового, форма заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2020 № 729, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.2020 за №1241/35524 (далі – Порядок № 729).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 729 у відповідному рядку зазначається ознака щодо напрямів використання пального:
« 1» - реалізація пального в споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно) виробником або особою, яка здійснила розлив пального у таку тару;
« 2» - реалізація пального з акцизного складу до іншого акцизного складу, з використанням акцизного складу пересувного, в тому числі через магістральний трубопровід, у разі, якщо до реалізації пального такий інший акцизний склад уже відомий;
« 3» - розподіл обсягу залишків пального станом на 01 липня 2019 року між акцизними складами/ акцизними складами пересувними, де такі обсяги фактично знаходилися. Ознака напряму використання « 3» зазначається в акцизних накладних, складених на всі операції з розподілу обсягів залишку пального станом на 01 липня 2019 року між акцизними складами / акцизними складами пересувними;
« 4» - реалізація пального у паливний бак транспортного засобу або в тару споживача через паливороздавальну або оливороздавальну колонку з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним;
« 5» - реалізація пального платнику, суб`єкту господарювання - неплатнику у паливний бак транспортного засобу через паливороздавальну або оливороздавальну колонку з акцизного складу, який не є місцем роздрібної торгівлі пальним;
« 6» - реалізація пального з акцизного складу пересувного у паливний бак транспортного засобу або обладнання, або пристрою;
« 7» - реалізація пального з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням трубопроводу, який не є акцизним складом пересувним. (Така ознака не може бути зазначена при реалізації пального з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням магістрального трубопроводу);
« 8» - заправлення повітряних суден суб`єктами господарювання, які здійснюють авіапаливозабезпечення згідно з чинним сертифікатом на відповідність вимогам авіаційних правил України, або суб`єктами господарювання, які мають посвідчення про допуск до експлуатації постійного злітно-посадкового майданчика, видане уповноваженим органом з питань цивільної авіації відповідно до вимог авіаційних правил України, пальним, отриманим за податковим векселем, яке оподатковується на умовах встановлених пунктом 229.8 статті 229 розділу VI Кодексу;
« 9» - реалізація пального відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Кодексу суб`єктам літакобудування. Ознака « 9» може бути зазначена тільки при реалізації пального суб`єктам літакобудування, на яких поширюється дія норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості» (далі - суб`єкти літакобудування);
« 10» - реалізація пального відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Кодексу замовникам, які здійснили закупівлю для забезпечення потреб держави або територіальної громади. Ознака « 10» може бути зазначена тільки при реалізації пального замовникам, які здійснили таку закупівлю для забезпечення потреб держави або територіальної громади відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі»;
« 11» - реалізація пального відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Кодексу Державному агентству резерву України;
« 12» - заправлення власних повітряних суден суб`єктами літакобудування;
« 13» - фізичний відпуск (відвантаження) пального з акцизного складу / акцизного складу пересувного на акцизний склад пересувний або з акцизного складу пересувного до акцизного складу при його експорті для переміщення по митній території України (для виробників);
« 14» - фактичне вивезення пального за межі митної території України, підтверджене відповідно до пунктів 30-32 Положення;
« 15» - фізичний відпуск (відвантаження) зберігачем пального суб`єкту господарювання - платнику, пальне якого зберігалося на акцизному складі зберігача;
« 16» - власне споживання пального замовниками, які здійснили закупівлю такого пального для забезпечення потреб держави або територіальної громади, відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Кодексу. Ознака « 16» може бути зазначена тільки замовниками, які здійснили закупівлю пального для забезпечення потреб держави або територіальної громади відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», при власному споживанні такого пального;
« 17» - реалізація пального, обсяг якого збільшено за оформленою додатковою митною декларацією;
« 18» - проведення суб`єктами літакобудування технологічних випробувань виготовлених авіаційних двигунів;
« 19» - реалізація важких дистилятів та біодизелю відповідно до пункту 44 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу Міністерству оборони України. Напрям використання « 19» може бути зазначений в акцизних накладних, складених на операції з реалізації важких дистилятів та біодизелю Міністерству оборони України, якщо замовником такого пального згідно з умовами договору є Міністерство оборони України.
Для пального, з яким здійснюються операції, не віднесені до одного з кодів ознаки напряму використання « 1»-« 19», у відповідному рядку зазначається цифра « 0».
Згідно з пунктом 34 розділу ІІ Порядку № 729 вакцизній накладній, складеній на операції з реалізації пального суб`єкту господарювання, який не є платником (код операції « 3»), адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки (код території згідно з п`ятим (за наявності) або четвертим рівнем Кодифікатора адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, область, район, населений пункт, вулиця, номер будинку), зазначається в акцизних накладних з напрямом використання пального:
або « 0»;
або « 9» - реалізація пального відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Кодексу суб`єктам літакобудування;
або « 10» - реалізація пального відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Кодексу замовникам, які здійснили закупівлю для забезпечення потреб держави або територіальної громади;
або « 15» - фізичний відпуск (відвантаження) зберігачем пального суб`єкту господарювання - платнику, пальне якого зберігалося на акцизному складі зберігача.
В спірному випадку представник позивача зазначив, що згідно даних ЄРАН, в 2024 і 2025 роках на ліцензований склад за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд. 1, було здійснено такі поставки пального: на підставі акцизної накладної форми (П) № 7733 від 02.01.2024, згідно з якою позивач отримав 21639,06 л. (21,6 куб.м.) пального; на підставі акцизної накладної форми (П) № 116 від 18.01.2025 року, згідно з якою позивач отримав 21160 л. (21,16 куб.м.) пального (т. 1, а.с. 53-58).
Що стосується наданих суду 27.01.2026 відповідачем витягу з Єдиного реєстру акцизних накладних за 2024 рік, в якому відображені акцизні накладні складені постачальниками пального ПІІ «Амік Україна» та ТОВ «Агро-НВ» на адресу ТОВ «Європа Транс Агро», то у вказаному витягу не зазначені напрямки використання пального, що дозволило б встановити, яка кількість пального була отримана позивачем на склад за адресою: Львівська обл., Яворівській р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, б. 1. При цьому, така інформація має перебувати у розпорядженні відповідача, як у адміністратора Єдиного реєстра акцизних накладних.
Представник позивача зазначив, що від ПІІ «Амік Україна» в 2024 році пальне отримувалось ТОВ «Європа Транс Агро» тільки через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії, а від ТОВ «Агро-НВ» пальне отримувалось в баки автомобілів, за виключенням акцизної накладної № 7733 від 02.01.2024. 
Окрім цього, представник позивача додатково зазначив, що ТОВ «Європа Транс Агро» також отримувало пальне від ТОВ «Вог Ресурс» та ТОВ «Петрол Партнер», однак тільки в баки автомобілів через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії
Представник позивача надав суду витяг з ЄРАН, сформований на його запит одним з постачальників – ТОВ «Агро-НВ», який повністю співпадає з витягом, наданим відповідачем, в частині поставок від ТОВ «Агро-НВ», та в якому зазначено напрямок використання пального – 0 (накладна №7733 від 02.01.2024), а по всім іншим поставкам зазначено « 6», що підтверджує реалізацію пального з акцизного складу пересувного у паливний бак транспортного засобу або обладнання, або пристрою (т. 1, а.с. 150-157).
При цьому, згідно вказаного витягу з ЄРАН переважна більшість поставленого ТОВ «Агро-НВ» пального становила до 30 літрів, тобто в межах об`єму бака транспортних засобів.
Згідно правових висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 13.07.2022 у справі №420/14724/20, обсяг пального, що заправлений у паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні норми підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Також пальне, отримане через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, згідно положень підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, не враховується при підрахунку загального обсягу пального для цілей визначення ліміту в 1000 кубічних метрів пального.
При цьому, використання пального для власних потреб відповідає основному виду діяльності ТОВ «Європа Транс Агро»: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Представник позивача зазначив, що іншим постачальникам ТОВ «Європа Транс Агро», а саме: ПІІ «Амік Україна», ТОВ «Вог Ресурс» та ТОВ «Петрол Партнер» були направлені листи з проханням надати відповідну інформацію стосовно напрямку використання пального, але відповіді від контрагентів не отримано (т. 1, а.с. 160-168).
Також суду надано копії: договору № 040412-30/12/22-ПК2298 від 30.12.2022 поставки партіями з використанням паливних карток, укладеного ТОВ «Вог Ресурс» з ТОВ «Європа Транс Агро» (т. 1, а.с. 164-176); акту приймання-передачі від 30.12.2022 до договору № 040412-30/12/22-ПК2298 від 30.12.2022 (т. 1, а.с. 177-184); договору № 040412-251223-ПГ-1342 від 25.12.2023 поставки партіями з використанням паливних карток, укладеного ТОВ «Вог Ресурс» з ТОВ «Європа Транс Агро» (т. 1, а.с. 185-193).
Отже, судом встановлено, що загальна місткість ємності, розташованої за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд. 1, та якою користується позивач, становить 30 куб. м., тобто не перевищує 200 куб. м., а позивач використовує пальне для власних потреб, не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
При цьому, зі змісту акта фактичної перевірки та додатків до нього неможливо встановити, що позивач у 2024 році отримав пальне в обсязі більше ніж 1000 кубічних метрів безпосередньо в ємності за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд. 1, не здійснюючи отримання пального безпосередньо в бак транспортних засобів, що йому належать, та про що платник стверджував як під час процедури адміністративного оскарження, так і в суді.
Безпосередньо в акті перевірки контролюючим органом не зазначено про здійснення інвентаризації пального на зберіганні, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Посилаючись виключно на дані Єдиного реєстру акцизних накладних, контролюючий орган достеменно не встановив на момент проведення фактичного контрольного заходу факт зберігання позивачем пального у 2024 році за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд. 1, з перевищенням встановленого ліміту 1000 куб.м.
З огляду на викладе, суд дійшов висновку про те, що твердження відповідача, що позивач після отримання обсягів пального, що перевищують 1000 кубічних метрів (1000000 літрів) в межах календарного року, вважається розпорядником акцизного складу має характер припущення, без жодного документального підтвердження.
Аналогічним чином застосовано норми права у подібних правовідносинах Верховним Судом в постанові від 15.02.2024 у справі № 340/753/23.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції відповідно до пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК України, оскільки висновки відповідача про наявність у позивача обов`язку зареєструвати акцизний склад за адресою: Львівська область, Яворівській район, с. Волиця, вул Елеваторна, буд. 1, є необґрунтованими.
За таких обставин податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.09.2025 № 023322/0901 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ «Європа Транс Агро» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 15000 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.09.2025 № 023322/0901.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, код ЄДРПОУ 43968084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" (код ЄДРПОУ 41101091, вул. В.Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76018) сплачений судовий збір в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б. 

Рішення складене в повному обсязі 29 травня 2026 р.