Справа № 493/412/26 
Провадження № 2/493/573/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Волошина І.С.
секретаря судового засідання Доскоч А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (надалі – ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
02 березня 2026 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний Суд» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3986356 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 3000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 17.09.2023 року по 11.09.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів.
25.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
У період з 17.09.2023 по 25.05.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 540,01 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 540 грн. 
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 23758,29 грн., з яких: 2999,99 грн. - тіло кредиту; 14158,30 грн. - нараховані проценти; 6600,00 грн. - нараховані позивачем проценти за 110 календарних днів.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 3986356 від 17.09.2023 року у розмірі 23758,29 грн., а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 09.03.2026 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судові засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, про поважність причин своєї неявки в судове засідання суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст.280 ЦПК України заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3986356 в електронній формі, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «Т041». 
Відповідно до п.1.2. на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3 000,00 гривень.
Як вбачається з п.1.3. строк кредиту - 360 днів.Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів.
Згідно п.1.4. тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п.1.4.1. стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору; п.1.5.2. знижена процентна ставка 1,40 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 27.09.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Пунктом 1.8. передбачено, що мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Згідно п.1.5. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 77545,36% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 57789,69% річних.
Відповідно до п.1.6. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 24600 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 24420,00 грн. 
Як вбачається з п.2.1. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Одночасно з Договором відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Т041» Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Паспорт споживчого кредиту, де зазначена інформація про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти.
Ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підтвердження виконання зобов`язань первісним кредитором за кредитним договором позивачем надано лист ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» №20240531-1028 від 31.05.2024 року, зі змісту якого вбачається, що було успішно перераховано кошти 17.09.2023 року на суму 3000,00 грн., призначення платежу: зарахування на кратку, маска картки НОМЕР_2 .
Крім того, на виконання ухвали суду від 09.03.2026 року про витребування доказів від АТ «Райффайзен Банк» 31.03.2026 року на адресу суду надійшла інформація, а саме було надано виписку по картковому рахунку НОМЕР_3 , банківська картка № НОМЕР_4 хх-хххх-9212, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП  НОМЕР_5 . 
Вищевказані докази суд вважає належними та допустимими, які підтверджують факт укладення договору, та його умови, а також факт виконання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» своїх зобов`язань за договором.
25.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» уклали Договір факторингу №24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №3986356 від 17.09.2023 року.
Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) ОСОБА_1 за кредитним договором №3986356 від 17.09.2023 року, виданої ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», станом на 25.05.2024 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 17158,29 грн., з яких 2999,99 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 14158,30 грн. – заборгованість за відсотками.
Таким чином, відповідно до Витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №24/05/2024 від 25.05.2024 року від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17158,29 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 25.05.2024 року за Договором факторингу №24/05/2024 від 25.05.2024 року.
Згідно Рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3986356.
Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за договором №3986356 від 17.09.2023 року за період 110 календарних днів (25.05.2024 - 11.09.2024) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 6600,00 грн.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, зокрема, п.1.4.1, встановив, що їх розмір визначений неправильно.
Так, за період строку кредиту, що лишився після укладення між первинним кредитором (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та позивачем Договору факторингу, тобто з 25.05.2024 до 11.09.2024, розмір відсотків, які мав сплатити позивачу відповідач згідно умов Кредитного договору, становить 6600,00 грн (2999,99 грн х 0,02% = 60 грн; 60 грн х 110 днів = 6600,00 грн).
Проте ч.5ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2013, що набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до пункту 17розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто, з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно); починаючи з 20.08.2024 та надалі -1%.
Проте відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору у взаємозв`язку з п.1.1 Договору факторингу розмір процентної ставки протягом всього строку кредиту становить 2,00%/день (стандартна процентна ставка).
Частиною 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Суд, проаналізувавши умови Кредитного договору, в контексті щоденної відсоткової ставки за користування кредитом протягом строку кредиту, що лишився після укладення між первинним кредитором (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та позивачем Договору факторингу, тобто з 25.05.2024 до 11.09.2024 (п. 1.5.1 Кредитного договору та п.1.1 Договору факторингу), у взаємозв`язку із положеннями ч.5 ст.8, ч.5 ст.12 та п.17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», встановив, що умова п. 1.4.1 Кредитного договору щодо сплати щоденних відсотків за користування сумою кредиту протягом означеного строку (25.05.2024 до 11.09.2024, тобто протягом 110 днів) в розмірі 2%/день є нікчемною, оскільки порушує права відповідача як споживача кредитних послуг щодо відповідності умов Кредитного договору положенням Закону України «Про споживче кредитування» в контексті максимальної щоденної відсоткової ставки, що визначена цим нормативно-правовим актом, починаючи із 24.12.2023 року.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що за період часу з 25.05.2024 до 19.08.2024 включно, відсотки за користування відповідачем як споживачем сумою кредиту підлягають перерахунку з розрахунку щоденної відсоткової ставки в розмірі 1,5% замість 2%, а за період часу з 20.08.2024 до 11.09.2024 включно, відсотки за користування відповідачем як споживачем сумою кредиту підлягають перерахунку з розрахунку щоденної відсоткової ставки в розмірі 1,0% замість 2%.
Таким чином, розмір відсотків, які підлягали сплаті відповідачем на користь правонаступника первинного кредитодавця ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇА», що змінило найменування на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», згідно умов Кредитного договору, право на нарахування яких має позивач на підставі Договору факторингу, є наступним: за період з 25.05.2024 до 11.09.2024 (за 110 календарних днів), тобто протягом строку кредиту, що лишився після укладення між первинним кредитором (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та позивачем Договору факторингу, становить 4605 грн (2999,99 грн х 0,015 = 45,00 грн (розмір відсотків за 1 день користування сумою кредиту); 45,00 грн х 87 днів (кількість днів між 25.05.2024 та 19.08.2024 включно) = 3915 грн), 2999,99 грн х 0,010 = 30,00 грн (розмір відсотків за 1 день користування сумою кредиту); 30,00 грн х 23 днів (кількість днів між 20.08.2024 та 11.09.2024 включно) = 690 грн ).
Отже, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті правонаступнику первинного кредитодавця ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇА», що змінило найменування на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», у період строку кредиту (з 25.05.2024 до 11.09.2024) з урахуванням положень ч.5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», складає 4605 грн.
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що розмір відсотків, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача в розмірі 20758,3 грн, підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 18763,30 грн.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення суми кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками є частково обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню частково в сумі 18763,30 грн.
Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. 
Відтак судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 3986356 від 17.09.2023 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 2999,99 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 18763,30 грн по вказаному вище договорі є доведеною, а тому вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.
Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 понесених ним судових витрат. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №1044 від 22.02.2026 року.
Оскільки ціна позову становила 23758,29 грн., позов задоволено частково на суму 21 763,29 грн., тобто на 91,60% (21763,29 х 100 : 23758,29), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2438,76 грн. (2662,40 х 91,60% : 100) судового збору.
Крім того у позовній заяві представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, Заявки №15682від 26.01.2026 року на виконання доручення до Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, Акту №15682прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.02.2026 року згідно Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, Рахунку на оплату №15682-23/02-2026 від 23.02.2026року розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідача складає 10000,00 грн.
Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.02.2026 року за договором №10/12-2024 від 10.12.2024 року сторони погодили, що адвокатом надано ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» такі види правової допомоги у даній справі: первинна консультація з клієнтом 0,5 години вартістю 440 грн, дослідження документів 1 година вартістю 840 грн, аналіз чинного законодавства та судової практики - 0.5 години вартістю 440 грн, підготовка декількох позицій щодо ефективного захисту прав клієнта вартістю 840 грн, письмова консультація, складення письмового консультативного висновку та обраної клієнтом позиції захисту вартістю 840 грн, проведення заходів, спрямованих на отримання доказів тривалістю вартістю 840 грн, складання позовної заяви та подання до суду - 2 година, вартістю 1640 грн оформлення додатків до позовної заяви та запиту - 1 година вартістю 840 грн, складання процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді 2 години вартістю 1640 грн та представництво клієнта в суді тривалістю 2 години вартістю 1640 грн, а всього на загальну вартість 10 000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Разом з тим, ураховуючи, що справа є незначної складності і щодо такого виду спорів наявна стала судова практика, суд уважає, що такий вид послуги як підготовка декількох пропозицій щодо способу захисту прав клієнта загальною вартістю 840 грн. не надавався та будь-якими доказами не підтверджується.
Оскільки, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, тому вимога про стягнення вартості представництва адвоката в суді в суму 1640 грн є безпідставним, як і складання та оформлення додатків до позовної заяви вартістю 840 грн, аналіз чинного законодавства та судової практики вартістю 440 грн, дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи вартістю 840 грн, які є складовими позовної заяви.
Враховуючи, що вказані послуги на загальну суму 4600 грн надано не було, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування слід визначити в сумі 5400 грн, тобто у межах фактично наданих послуг. Підстав для зменшення цих витрат суд не вбачає.
Так, за наслідками розгляду спору позовні вимоги позивача задоволено частково, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесення на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 4946 гривень 40 копійок (5400,00 х 91,60% : 100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 610, 612, 626, 628, 629, 638, 639, 1054, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045) заборгованість за Кредитним договором № 3986356 від 17.09.2023 року у розмірі 21763,29 грн., яка складається з: 2999,99 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 18763,30 грн. – заборгованість за відсотками; судовий збір в сумі 2438,76 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4946,40 грн, а всього 29148 (двадцять дев`ять тисяч сто сорок вісім) грн. 45 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 11.05.2026 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м. Київ, 03045);
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

СУДДЯ