Справа № 127/9198/25 
Провадження № 2/127/1689/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року 	Вінницький міський суд Вінницької області	

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,
за участю секретарі Мельник Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, мотивуючи позовну заяву тим, що 15.10.2023 року о 15 год. 28 хв. У м. Вінниці по Гніванському шосе, 3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Nissan, яким керувала ОСОБА_1 , та Lexus, який належить ОСОБА_2 .
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2024 року у справі №127/32515/23, відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.
На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_1 застрахована не була, в той час як цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 17173,98 грн., а загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 18523,98 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 17173, 98 грн. та витрати аварійного комісара 1350,00 грн. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то у позивача після здійснення регламентної виплати, виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 18523,98 грн. Таким чином, з метою захисту своїх прав та інтересів МТСБУ звернулося до суду з цим позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 18523,98 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
На виконання вимог ухвали суду представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким вимоги позивача щодо відшкодування їхніх витрат є суттєво завищеними, а тому задоволенню в такому вигляді не підлягають. 15.10.2023 року у ході проведеного нарядом патрульної поліції огляду місця події ДТП та технічного стану транспортного засобу потерпілого ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №432597 від 15.10.2023 року, відповідного до якого, у транспортного засобу потерпілого (авто Lexus GS 300) зафіксовано пошкодження заднього бамперу, інших механічних пошкоджень не було виявлено і зафіксовано. З даним оглядом і протоколом потерпілий ОСОБА_2 повністю погодився, будь-яких зауважень, заперечень або клопотань про недоліки огляду або про проведення додаткового огляду з метою встановлення наявності інших, характерних для даного ДТП, пошкоджень автомобіля він не заявляв і добровільно власноруч підписав протокол. У подальшому обставини події і протокол щодо технічного стану потерпілий не оскаржував у судовому чи адміністративному порядку. Більш того, на підставі даного протоколу відбулося судове засідання, у яке потерпілий не з`явився, погодившись з усіма матеріалами адміністративного провадження, а проголошену постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2024 року у справі №127/32515/23, не оскаржував в частині механічних пошкоджень автомобіля зафіксованих у протоколі, а відтак обставини ДТП, зокрема і пошкодження, які були виявлені, не підлягають оскарженню та повторному доказуванню. Незважаючи на вказане, у наданих МТСБУ документах, зокрема у дефектній відомості огляду колісного транспортного засобу ПП ОСОБА_3 від 04.11.2023 року вбачається, що окрім заднього бамперу за невстановлених обставин та неврегульованого законом порядку зафіксовано пошкодження кришки багажного відсіку, яка підлягає ремонту та фарбуванню, за рахунок відповідача. Зазначені пошкодження не мають жодного відношення до ДТП, так як не були відображені у протоколі про адміністративне правопорушення при огляді технічного стану автомобіля потерпілого, а відтак не можуть враховуватися при загальному розрахунку витрат на ремонтно-відновлювальні роботи, оскільки не встановлено, що вони сталися внаслідок ДТП. Крім того, зі змісту того ж дефектного акту вбачається, що підлягають ремонту та фарбуванню облаштування заднього бамперу та нижнього спойлеру заднього бампера. Більш того вказано, що спойлер заднього бамперу підлягає заміні та ремонту, що взагалі є по факту взаємовиключними поняттями, адже нова запчастина не може ремонтуватися. Стосовно ремонту заднього бамперу представник відповідача зауважив, що в жодному документі і у тому числі на фото з місця події ДТП не відображено і не зафіксовано пошкоджень оригінальних запчастин чи їх замінників, що суттєво впливає на їх вартість. 15.10.2023 року на місці події ДТП потерпілий разом із своїм батьком, який був присутнім під час ДТП, повідомили, що цей самий задній бампер він тільки нещодавно перефарбовував, а тому знає скільки коштує його ремонт. Дані обставини свідчать, що цей бампер вже був пошкоджений, а фарба яка лопнула на нижньому спойлері бампера лише підтверджує даний факт. Також абсолютно незрозумілим є обґрунтування (по факту воно взагалі відсутнє) причини заміни деталі через тріщину на фарбі, під якою видно шпаклівку. Повідомлення ОСОБА_1 про огляд транспортного засобу від потерпілого ОСОБА_2 чи оцінювача не надходило. Зазначені обставини ставлять під сумнів доброчесність ПП ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_2 щодо проведеного огляду та правильності і правомірності отримання розміру коштів на відшкодування. У даному випадку, розмір відшкодування, який отримав ОСОБА_2 , значно перевищує характер та кількість механічних пошкоджень автомобіля, тобто, на думку представника відповідача, в наявності введення в оману як МТБСУ, так і ОСОБА_1 , а тому з метою визначення збитків завданих ДТП необхідно призначити судову автотоварознавчу експертизу. Відповідач очікує понести судові витрати: плата вартості судової автотоварознавчої експертизи та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., докази надання і оплати якої будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі. На підставі викладеного, представник відповідача просив в позові відмовити та стягнути з позивача понесені судові витрати.
Позивач не скористався своїм правом на надання суду відповіді на відзив. 
Також ухвалою суду від 17.04.2025 року було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Згодом, ухвалою суду від 21.05.2025 року провадження у справі поновлено та перейдено до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, в зв`язку з надходженням клопотання експерта.
Ухвалою суду від 17.07.2025 року клопотання експерта виконано та направлено повторно ухвалу суду для продовження її проведення.
08 вересня 2025 року через надходження клопотання експерта, провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 23.09.2025 року клопотання експерта виконано та направлено повторно ухвалу суду для продовження її проведення.
29.10.2025 року з отриманням висновку експерта, провадження у справі поновлено. Вподальшому 20.02.2026 року у справі було призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу, а після отримання висновку 13.03.2026 року - провадження поновлено.
Суд дослідивши матеріали справи встановив, що заявлений розмір до стягнення є меншим від розмірів визначених судовими експертизами, фактично проведений з потепілою особою та підлягає відшкодуванню в порядку регресу.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позові.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Позовні вимоги визнав частково у сумі вказаній у відзиві на позовну заяву.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки Lexus GS 300, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є  ОСОБА_2 , а посвідченням водія володіє ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 12).
Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2024 року у справі №127/32515/23, яка набрала законної сили 23.01.2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави (Т. 1 а.с. 7).
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 15.10.2023 року о 15.28 год. в м. Вінниця по Гніванському шосе, 3, керуючи ТЗ Нісан Ліфт д.н.з. НОМЕР_2 не вибрала в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з ТЗ Lexus GS 300 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до ... остаточного рішення суду.
Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов`язковим для суду в частині з`ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
На момент скоєння зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 щодо транспортного засобу Lexus, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» (Т. 1 а.с. 11).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння зазначеної ДТП поліс страхування цивільно-правової відповідальності щодо автомобіля Нісан д.н.з. НОМЕР_2 відсутній (Т. 1 а.с. 8).
16.10.2023 року ОСОБА_2 подав до Моторно (транспортного) страхового бюро України повідомлення про вказану вище дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 9), а також заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП (Т. 1 а.с. 10).
Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №23-476 від 11.11.2023 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Lexus GS 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, становить 20608,78 грн. (включаючи ПДВ) – 17173,98 грн. (без ПДВ) (Т. 1 а.с. 14-20).
Опис пошкоджень транспортного засобу Lexus GS 300 міститься в дефектній відомості огляду колісного транспортного засобу (Т. 1 а.с. 16 на звороті).
Відповідно до наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України, Управління фінансів зобов`язано сплатити на рахунок ОСОБА_2  17173,98 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Юридичному управлінню у випадку неможливості компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку, вчинити заходи відповідно до чинного законодавства (Т. 1 а.с. 21).
З платіжної інструкції №847134 від 23.02.2024 року вбачається, що Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату потерпілому ОСОБА_2  страхового відшкодування в розмірі 17173,98 грн. (Т. 1 а.с. 22). Також позивачем було понесено витрати на оплату послуг аваркома (експерта) в розмірі 1350,00 грн. (Т. 1 а.с. 23).
На думку відповідача витрати на ввідшкодування пошкодженого автомобіля є завищеними, тому нею було заявлено клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, яке судом задоволено.
Так, згідно з висновком Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/102-25/22774-АВ від 24.10.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Lexus GS 300, д.р.н. НОМЕР_1 , яка визначена по наданим вихідним даним, станом на дату оцінки, а саме 15.10.2023 року становить 24751,38 грн. (Т. 1 а.с. 162-178).
Крім того, за клопотанням представника відповідача судом було призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу. Висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/102-26/4412/АВ від 09.03.2026 року визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Lexus GS 300, д.р.н. НОМЕР_1 , яка визначена по наданим вихідним даним, станом на дату оцінки, а саме 15.10.2023 року могла становити 19790,37 грн. (Т. 2 а.с. 39-58).
Таким чином, сторона відповідача не погоджуючись із сумою відшкодування заявленою до стягнення позивачем (17173,98 грн.) клопотала про проведення ряду судових експертиз (на підстві вихідних даних наданих, зокрема і строною відповідча), висновками яких вимзначно суму матеріального збитку у більшому розмірі нвж заявлено до стягнення позивачем. В зв`язку з цим, представник відповідача не погоджується із проведеними експертизами посилаючись на врахування ПДВ, проте експерті висновки ПДВ не враховували.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В зв`язку з цим, суд вважає, що подія яка сталася 15.10.2023 року є страховим випадком.
Згідно зі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2024 року у справі №127/32515/23 (а.с. 7).
Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №3720-ІХ), об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`я та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Згідно зі ст. 43 Закону №3720-IX, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: 1) транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому; 2) невстановленим транспортним засобом життю або здоров`ю потерпілої фізичної особи. 
Відповідно до п. 2 ст. 37 Закону № 3720-IX, МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. 
Отже, після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право зворотної вимоги (регресу) до власника, водія транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
В справі, що розглядається на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача    ОСОБА_1 , яка була винуватцем настання ДТП, не була застрахована у встановленому Законом порядку, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2  була застрахована, тому відповідно до вимог підпункту ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у МТСБУ виник обов`язок виплатити страхове відшкодування ОСОБА_2 , чия відповідальність була застрахована.
Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв`язок – внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля ОСОБА_2 , встановлена вина відповідача, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області, яка набрала законної сили.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Суд дослідивши матеріали справи встановив, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір страхового відшкодування в порядку регресу є меншим від розмірів визначених судовими експертизами за клопотаннями сторони відповідача, та підлягає відшкодуванню з огляду на встановлені судом обставини справи та відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, якими визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Щодо відшкодування за послуги аварійного комісара в розмірі 1350,00 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати не були виплачені потерпілому та не підлягають відшкодуванню в порядку регресу.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснено страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (92,72%) в розмірі 2807,56 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 6, 37, 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (р/р НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 17173,98 грн. (сімнадцять тисяч сто сімдесят три гривні 98 коп.) та сплачений судовий збір в розмірі 2807,56 грн. (дві тисячі вісімсот сім гривень 56 коп.). 
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ 21647131.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою:   АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складений 04.05.2026 року.

Суддя: