Справа № 638/20506/25
Провадження № 2/638/3416/26
РІШЕННЯ
Іменем України
10 червня 2026 року       м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Щепіхіної В. В.,
за участю секретаря судового засідання – Старини С. К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харківв порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (надалі позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (надалі відповідач) заборгованості за кредитним договором у розмірі 88 882,27 грн та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.10.2019 року відповідач звернувся до АТ «Банк Кредит Дніпро» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав кредитний договір № 22033000191165. Відповідно до умов договору банк надав клієнту кредит у розмірі 94 400,00 грн строком на 36 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 11.10.2022 року; цільове призначення: на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом – 56% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 11.10.2019 по 10.08.2020 - 3% від суми кредиту, з 11.08.2020 по 10.05.2021 – 2,5% від суми кредиту, з 11.05.2021 по 10.02.2022 – 1.50% від суми кредиту, з 11.02.2022 по 11.10.2022 – 0,925%. Відповідно до умов Договору факторингу № 28/05/25/1 право вимоги за кредитним договором № 22033000191165 від 11.10.2019 року, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідачу було направлено лист повідомлення про зміну кредитора. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання станом на 08.10.2025 року у останнього утворилась заборгованість у розмірі 88 882,27 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 68 111,67 грн; простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2,60 грн; простроченої заборгованості за комісією у розмірі 20 768,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.10.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про те, що ТОВ «Глобал Спліт» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник також просив розглянути справу без його участі.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив.
Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, відзиву на позов не направив, суд на підставі статті 281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.
Судом встановлено, що 11.10.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк Кредит Дніпро» укладено кредитний договір № 22033000191165 (надалі Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договорах розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі.
Відповідно до п. 1.2. Договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 94 400,00 грн; строк кредитування 36 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 11.10.2022 року; цільове призначення: на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом – 56% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 11.10.2019 по 10.08.2020 – 3% від суми кредиту, з 11.08.2020 по 10.05.2021 – 2,5% від суми кредиту, з 11.05.2021 по 10.02.2022 – 1.50% від суми кредиту, з 11.02.2022 по 11.10.2022 – 0,925%.
Згідно з п. 1.4. Договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро», за текстом Кредитного договору – Рахунок. Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок в дату підписання цього Кредитного договору, Договір вважається неукладеним. 
Відповідно до п. 1.5. Договору клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦКУ та ст. 26 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату вдачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ Страхова компанія «УНІКА Життя» суму страхового платежу у розмірі 11 882,52 грн за весь період страхування, згідно договору страхування № ВР-22033000191165 від 11.10.2019 року.
У п. 2.1. Договору визначено, що платежі з погашення заборгованості з кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. 
Згідно з п. 2.2. Договору дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього Договору.
Відповідно до п. 2.3. Договору погашення заборгованості за Договором клієнт здійснює шляхом зарахування коштів у сумі обов`язкового платежу на наступні рахунки: рахунок для внесення обов`язкових платежів: НОМЕР_1 у АТ «Банк Кредит Дніпро»; рахунок для дострокового погашення заборгованості за цим Договором: НОМЕР_2 у АТ «Банк Кредит Дніпро». Банк списує кошти з рахунку клієнта для погашення заборгованості за обов`язковим платежем у порядку договірного списання, відповідно до умов УДБО, в дату платежу, що визначена в Графіку платежів.
Згідно з п. 3.1. Договору цей Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.
У пункті 3.7. Договору ОСОБА_1 підтвердив, що банк надав йому у письмовій формі всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування; банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладання цього Кредитного договору Паспорт споживчого кредиту; до моменту підписання цього Договору ознайомлений та згодний з умовами УДБО та погодився з тим, що цей Договір з боку банку укладається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи Банку. Також, відповідач своїм підписом підтвердив, що зміст ст.ст. 6, 627 та 207 ЦК України йому роз`яснено, із зразками печатки та підписів уповноваженої особи банку ознайомлений та надав згоду щодо такої письмової форми Договору.
Відповідно до п. 3.8. Договору підписанням цього Договору клієнт доручає банку здійснити договірне списання грошей з рахунку НОМЕР_1 на користь банку з урахуванням вимог чинного законодавтва України, умов УДБО та цього Договору.
Також, 11.10.2019 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою, Стандарт зі страховкою (71-150)» Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі надав можливість відповідачу користуватися кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 11.10.2019 року по 28.05.2025 року.
Доказів на спростування того, що ОСОБА_1 не отримував зазначені кошти відповідачем не надано.
Згідно з розрахунком заборгованості АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором № 22033000191165 від 11.10.2019 року станом на 28.05.2025 року заборгованість склала 88 882,27 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 68 111,67 грн; простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2,60 грн; простроченої заборгованості за комісією у розмірі 20 768,00 грн.
28.05.2025 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір факторингу № 28/05/25/1.
Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу ТОВ «Глобал Спліт» передає грошові кошти в розпорядження АТ «Банк Кредит Дніпро» (ціна продажу) за плату, а АТ «Банк Кредит Дніпро» відступає ТОВ «Глобал Спліт» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1.
Пунктом 6.2.2. Договору факторингу визначено, що Права Вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін Акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Дотаку № 3 до даного Договору в день підписання Договору та набрання ним чинності.
Так, 28.05.2025 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Глобал Спліт» підписали Акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 28/05/25/1 від 28.05.2025 року (Додаток № 3).
За таких обставин, до ТОВ «Глобал Спіт» відповідно до Договору факторингу № 28/05/25/1 від 28.05.2025 року перейшло право вимоги за Договором № 22033000191165 від 11.10.2019 року, що укладений між AT «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем.
Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було направлено ОСОБА_1 повідомлення від 02.06.2025 року вих. № 2245 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 22033000191165 від 11.10.2019 року, що підтверджуться копією вказаного повідомлення та звітом про відправку повідомлення.
12.08.2025 року ТОВ «Глобал Спліт» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу вих. № 4038, в якій останнього повідомлено про необхідність протягом 30 календарних днів з дати відправки цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором № 22033000191165 від 11.10.2019 року в розмірі 88 882,27 грн на банківські реквізити ТОВ «Глобал Спліт», що підтверджується копією списку Реєстру № 132 згрупованих відправлень рекомендованих листів, де ОСОБА_1 знаходиться в списку за № 38.
Однак у визначені строки відповідачем зазначена вимога не виконана.
Станом на день подачі позову до суду відповідач борг за кредитним договором не повернув в повному обсязі.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Розмір процентної ставки за відсотками за користування кредитом зазначений та погоджений сторонами в кредитному договорі № 22033000191165 від 11.10.2019 року та Паспорті споживчого кредиту, які підписані позивачем та відповідачем.
Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечив своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 68 111,67 грн та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2,60 грн.
Що стосується нарахування комісії, суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не вказано переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з комісією, Товариством в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Беручи до уваги те, що Товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх Банком зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Виходячи з наведеного вимоги ТОВ «Глобал Спліт» щодо стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості за комісією у розмірі 20 768,00 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк.
Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № 1407 від 13.10.2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог.
Так, 68 114,27 грн відповідає 76,63 % від заявленої ціни позову 88 882,27 грн, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (76,63 % від 2 422,40 грн становить 1 856,28 грн).
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 83, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (код ЄДРПОУ 41904846, адреса: вул. Жилянська, буд. 5-б, оф.5, м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 22033000191165 від 11.10.2019 року станом на 08.10.2025 року у розмірі 68 114 (шістдесят вісім тисяч сто чотирнадцять) грн 27 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (код ЄДРПОУ 41904846, адреса: вул. Жилянська, буд. 5-б, оф.5, м. Київ) судовий збір у розмірі 1 856 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) грн 28 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачу необхідно подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. В. Щепіхіна