ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/7437/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року в адміністративній справі №160/7437/25 (головуючий суддя першої інстанції - Кучма К.С.) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі №160/7437/25 визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 03.12.2024 року; зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 03.12.2024 року і надати повну та обґрунтовану відповідь, у повному обсязі запитувану інформацію та документи, з урахуванням висновків суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року залишено без змін.

14 жовтня 2025 року позивачі звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, якою просили в порядку статті 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2021 року у справі №160/7437/25 та зобов`язати керівника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подати у десятиденний строк звіт про виконання вказаного рішення суду, а також у разі неподання керівником ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протягом встановленого строку звіту про виконання у повному обсязі рішення суду накласти штраф у сумі сорок розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, а саме 121120 гривень (а.с.99-101).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 року заяву задоволено частково. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по адміністративній справі №160/7437/25. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до статті 382 КАС України подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по адміністративній справі №160/7437/25 протягом 30 днів з моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області 27.11.2025 року подано до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення, в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 03.12.2024 року та листом від 26.11.2025 року №0400010408-8/221640 надано повну та обґрунтовану відповідь, у повному обсязі запитувану інформацію та документи, з урахуванням висновків суду. Отже, покладені судом зобов`язання виконані Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень покладених на органи ПФУ (а.с.113-129).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року відмовлено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у прийнятті звіту від 27.11.2025 року про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по адміністративній справі №160/7437/25. 
Клопотання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про звільнення від сплати штрафу за наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по адміністративній справі №160/7437/25 задоволено. Звільнено керівника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від сплати штрафу відповідно до частини третьої статті 382-3 КАС України за наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по адміністративній справі №160/7437/25. 
Встановлено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області новий строк, протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали, для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року по адміністративній справі №160/7437/25 та докази надсилання листа від 26.11.2025 року на адресу заявників.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Апелянт вказує, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції на адресу позивача не надсилалась. Вважає, що надана відповідачем відповідь від 26.11.2025 року №0400010408-8/221640 на звернення позивача не містить вичерпної відповіді з виконання прийнятого судом першої інстанції рішення по вказаній справі.
Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період 01.04.2026 року по 17.04.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Розглянувши звіт про виконання судового рішення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його прийняття, оскільки Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області не надано до суду доказів направлення листів від 26.11.2025 року №0400010408-8/221640 як ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 , а тому для суд дійшов висновку, що для належного виконання судового рішення відповідачу слід надати докази направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповіді на заяву від 03.12.2024 року. У зв`язку із чим судом встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.
Згідно частини першої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до частини першої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
За частиною другою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача - суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.
Визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати. При цьому, суд враховує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Судом першої інстанції зі звіту ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 27.11.2025 року встановлено, що відповідачем не надано до звіту доказів направлення листа від 26.11.2025 року №0400010408-8/221640 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , про що зазначають і скаржники в апеляційній скарзі.
Відтак, суд першої інстанції для належного виконання судового рішення, відповідача обгрунтовано зобов`язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надати докази направлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповіді на заяву від 03.12.2024 року та встановив відповідачу новий строк подання звіту про виконання рішення по даній справі.
Щодо наявності правових підстав для накладення штрафу на начальника Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7437/25, суд першої інстанції вірно зазначив наступне.
Відповідач в особі керівника Головного управління вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7437/25.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд не вбачає наявності таких підстав.
З огляду на те, що Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7437/25, суд першої інстанції дійшов вірного правильного висновку про можливість не застосувати до керівника відповідача штраф. 
Апеляційна скарга заявників не містить конкретики, з якими саме висновками ухвали суду першої інстанції вони не погоджуються, оскільки оскаржуваною ухвалою суду звіт пенсійного органу не прийнятий.
Отже, суд першої інстанції вірно вважав за необхідне встановити новий строк відповідачу для подання звіту про виконання рішення суду по адміністративній справі №160/7437/25 та докази надсилання листа від 26.11.2025 року на адресу заявників.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтовану ухвалу, а тому підстави для її скасування відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.
Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року в адміністративній справі №160/7437/25 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року в адміністративній справі №160/7437/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко