ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23273/25	Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П. 	
Провадження № 33/817/274/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності - ОСОБА_1 
захисника — Снітинського Б.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Снітинського Б.Є. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2026 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно даної постанови, 03.11.2025 о 05:01:00 в м. Тернополі, вул. Замкова, 16, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовилась. Відмова №84 від 03.11.2025, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР).
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 ..
Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки згідно з відеозаписами, наявними в матеріалах справи, такі ознаки наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає дійсності, у ОСОБА_1 відсутні, адже на всіх відеозаписах вона спокійно, послідовно себе поводить, її рухи ніяким чином не є жвавими чи навпаки сповільненими. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки погоджувалася на пропозицію лікаря здати необхідні зразки, але через фізіологічні особливості свого організму та стрес цього зробити не змогла. 
Вказує, що ОСОБА_1 не змогла здати сечу, але ані висновку, ані відмови не долучено до матеріалів справи.
Також ОСОБА_1 є особою із інвалідністю і їй не забезпечили відповідних умов для проходження огляду, а також не запропонували здати інший біологічний матеріал.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №501852 від 03.11.2025 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі категорично відмовилася.
Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків. 
Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
З цього відеозапису вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема зіниці очей, які не реагують на світло, а також запах травки із салону, які їй були повідомлені, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що остання погодилась.
Так, ОСОБА_1 було направлено на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР 03.11.2025.
Із долученого відеозапису слідує, що під час першої спроби відібрати біологічний матеріал ОСОБА_1 здійснила дії з зачерпуванням води з вбиральні до ємності, куди мала здати біоматеріал (сечу), внаслідок чого вказаний зразок був визнаний лікарем неналежним для дослідження.
В подальшому щодо наступного зразку наданого ОСОБА_1 біологічного матеріалу медичним персоналом було зазначено, що його недостатньо для проведення дослідження.
Після чого ОСОБА_1 висловила чітку відмову від проходження огляду, оскільки не могла здати сечу і не вказувала про бажання відібрання у неї інших біологічних матеріалів, а її попередні дії свідчили про намір ухилитися від проходження огляду.
При цьому, в ході спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 підтвердила факт періодичного вживання нею наркотичних засобів.
Захисник вказує на допущені працівниками поліції порушення прав ОСОБА_1 під час відібрання у неї біологічного зразка (сечі), зазначаючи про те, що працівники поліції примушували її здати сечу у присутності поліцейського чоловічої статі, у зв`язку із чим, з урахуванням фізіології, вона не могла її здати, і це порушувало її гідність, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Такі доводи захисника є надуманими та голослівними, оскільки вони спростовуються даними відеозапису, згідно яких, у зв`язку із виниклою необхідністю огляду ОСОБА_1 на стан її наркотичного сп`яніння у медичному закладі, екіпажем поліції, яким було зупинено автомобіль останньої, було запрошено для цієї процедури ще працівника поліції жіночої статі, яка й була присутня кожного разу під час відбору сечі у ОСОБА_1 . Та жодного разу при цьому не було поліцейських чоловічої статі.
Крім того, як зазначили ОСОБА_1 та її захисник, з відповідними скаргами до уповноважених органів на неправомірні дії працівників поліції вони не зверталися.
Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Що стосується призначеного стягнення  ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Клопотання захисника Снітинського Б.Є. про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити. 
Поновити захиснику Снітинському Б.Є. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Снітинського Б.Є. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2026  року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП — без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя