Єдиний унікальний номер 205/8086/25
Номер провадження1-кп/205/653/26

Новокодацький районний суд міста Дніпра 
	  	Провадження № 1-кп/205/653/26 Справа № 205/8086/25	

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025042120000155 від 02 лютого 2025 року стосовно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК), 
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_6 
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 , знаючи про те, що з 24.02.2022 року Указом Президента України за №64/2022 введено на території України воєнний стан вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
У невстановлений час та місці, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, в умовах воєнного стану.
Так, ОСОБА_3 , 02 лютого 2025 року приблизно о 12:30 годині, діючи умисно, в умовах воєнного стану, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров?я, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де як достовірно йому було відомо проживають потерпілі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скориставшись тим, що потерпілі його знають, та з дозволу власника ОСОБА_7 , безперешкодно зайшов до приміщення кв. АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_3 заздалегідь підготувався до вчинення злочину та приніс з собою предмет, ззовні схожий на пістолет, який він визначив знаряддям злочину для подолання опору потерпілих.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 перебуваючи в кімнаті вищевказаної квартири разом з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснив на останніх напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я потерпілого, який виразився в погрозі застосування предмету заздалегідь підготованого для вчинення злочину та зовні схожого на пістолет, який ОСОБА_3 дістав з правої кишені куртки, яка була одягнена на ньому та діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці раніше заготовлений ним предмет ззовні схожий на пістолет почав погрожувати ним, а саме демонстрував його потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на близькій відстані та висловлював погрози у сторону потерпілих про вчинення насильства відносно їх, з метою безперешкодного доступу до майна потерпілих та звернення його на свою користь, внаслідок чого потерпілі сприйняли вказану загрозу своєму життю та здоров`ю як реальну.
Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_3 переклавши предмет ззовні схожий на пістолет в ліву руку, продовжив вчиняти напад поєднаний з насильством, з метою заволодіння майном потерпілих, шляхом застосування фізичної сили, а саме нанесенні декілька ударів по обличчю та тулубу потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від чого останні впали на підлогу та реально не мали можливості чинити опір останньому.
ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця - в проекції тіла нижньої щелепи зліва з розповсюдженням частково на підборіддя та верхню третину шиї; сколу емалі на медіальній частині 1-х зубів на верхній щелепі праворуч та ліворуч; 3-х синців - на передній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах, в лівій клубовій ділянці. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця - у тім?яно-потиличній ділянці по центру; внутрішньо-шкірного крововиливу - у лівій щічній ділянці з розповсюдженням на ліву половину носогубного трикутника, верхню та нижню губу до рівня підборіддя; садна - в проекції носо-губного трикутника по центру та дещо справа; забійної рани в проекції кутніх зубів верхньої щелепи на тлі крововиливу на слизовій оболонці лівої щоки з розповсюдженням на верхню та нижню губу. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та скориставшись безпорадним станом потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_3 підійшов до сейфу, який знаходився в коридорі та відчинив його за допомогою ключа, який знаходився поруч, звідки викрав ювелірні вироби, а саме сережки та кільце з жовтого металу, а також мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , iз sim-картою НОМЕР_3 .
Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном, чим спричинив потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майнову шкоду, у розмірі 15 452,92 грн.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК за ознаками порушення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану.
Позиції учасників судового провадження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, у вказані в цьому вироку дату та час, у вказаному місці, з погрозою застосування пістолету, здійснив напад на раніше знайомих йому потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є його дядею та тіткою, відповідно, з метою заволодіння їх майном та оберненням його на власну користь. В ході нападку, ОСОБА_7 намагався його зупинити, у зв`язку з чим він застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого пішов до сейфу, в якому нічого не було. В подальшому потерпіла ОСОБА_8 тримаючи в руці телефон намагалась викликати працівників поліції, на що він вихопив у неї телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, по дорозі у м. Одеса, він був зупинений працівниками поліції. Йому дуже соромно за скоєне, оскільки потерпілі близькі для нього особи, які підтримували його протягом життя, а тому він щиро шкодує.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до зали суду не з`явились, надали суду заяву про розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності. В своїй заяви зазначили про відсутність будь-яких претензій матеріального та/або морального характеру до обвинуваченого, просили призначити покарання ОСОБА_9 на розсуд суду.
Мотиви суду щодо доведеності обвинувачення.
На підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення судом було допитано свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що 02 лютого 2025 року йому зателефонувала його сестра та повідомила, що до них приходив ОСОБА_9 та щось накоїв, однак що саме вона не повідомила, оскільки була в паніці, у зв`язку з чим він одразу ж зібрався та пішов до неї. Прибувши за місцем її мешкання вона повідомила, що ОСОБА_9 побив її та її чоловіка, однак будь-яких видимих тілесних ушкоджень у неї не було. Через деякий час приїхали співробітники поліції та займались пошуком ОСОБА_9 та відеокамер, щоб встановити шлях його приходу та відходу з місця події. Відносини між ОСОБА_9 та потерпілими були нормальними, вони любили його, як свою дитину, оскільки своїх не мали, занадто балували останнього, підтримували його, в тому числі фінансово. До цього випадку будь-яких випадків крадіжок речей чи грошових коштів не було, але його поведінка змінилась після повернення з-за кордону. 
Крім показів вищевказаного свідка, провина ОСОБА_9 також підтверджується безпосередньо дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, а саме:
-Протоколом огляду місця події від 02 лютого 2025 року, відповідно до якого огляд було проведено за адресою: АДРЕСА_2 , де було вчинено кримінальне правопорушення, в ході якого виявлено та вилучено пістолет чорного кольору з маркуванням на затворі Smith Wesson Spreingfield. MA U.S.A., магазин та газовий балон з маркуванням «Umarex» та сліди папілярних узорів;
-Висновком експерта за результатами проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/5183-БЛ від 04 лютого 2025 року, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет не є вогнепальною зброєю, є багатозарядним газобалонним пневматичним пістолетом моделі «Umarex Smith&Wesson MP40 TS» заводський № НОМЕР_4 , калібку 4,5 мм, який не придатний до стрільби (балон з стислим вуглекислим газом (СО2) порожній;
-Висновком експерта за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/104-25/5312-Д від 05 лютого 2025 року, відповідно до якого, слід папілярного узору руки розмірами 20х28 мм, вилучений 02.02.2025 в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , з поверхні затвору предмету, схожого на пістолет, який придатний для ідентифікації особи, залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Два сліди папілярних узорів рук розмірами 19?28 мм та 15х23 мм, вилучені 02.02.2025 в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , з поверхні металевого сейфу, які придатні для ідентифікації особи (осіб), залишені великим пальцем правої та безіменним пальцем лівої, відповідно, особи, дактилокарта якої заповнена ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
-Протоколом огляду місця події від 02 лютого 2025 року, відповідно до якого огляд проведено в магазині «Золота Рибка» за адресою: м. Дніпро, вул. Моніторна, буд. 2, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Samsung, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 ;
-Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №323е від 04 лютого 2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у виді синця - в проекції тіла нижньої щелепи зліва з розповсюдженням частково на підборіддя та верхню третину шиї; сколу емалі на медіальній частині 1-х зубів на верхній щелепі праворуч та ліворуч; 3-х синців - на передній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах, в лівій клубовій ділянці. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;
-Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №324е від 04 лютого 2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження у виді синця - у тім?яно-потиличній ділянці по центру; внутрішньо-шкірного крововиливу - у лівій щічній ділянці з розповсюдженням на ліву половину носогубного трикутника, верхню та нижню губу до рівня підборіддя; садна - в проекції носо-губного трикутника по центру та дещо справа; забійної рани в проекції кутніх зубів верхньої щелепи на тлі крововиливу на слизовій оболонці лівої щоки з розповсюдженням на верхню та нижню губу. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;
-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та особистого обшуку затриманої особи від 03 лютого 2025, відповідно до якого ОСОБА_3 було затримано 03 лютого 2025 року о 09 годині 32 хвилини за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Українського фронту, буд. 60 та під час його особистого обшуку було вилучено прикраси з жовтого металу, а саме сережки та каблучку з камінцем, банківські карти, мобільний телефон iPhone14 Pro з сім-картою;
-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18 лютого 2025 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала золоту каблучку з камінням, викрадену ОСОБА_9 02.02.2025;
-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18 лютого 2025 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала золоті сережки, викрадені ОСОБА_9 02.02.2025;
-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18 лютого 2025 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала мобільний телефон марки Самсунг, викрадений ОСОБА_9 02.02.2025;
-Висновком судово-психіатричної експертизи №160-к від 02 квітня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і на теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
-Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/10186-ТВ від 14 березня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону Самсунг станом на 02.02.2025 складала 1235 гривень;
-Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1300 від 26 травня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість, з урахуванням зносу, золотої каблучки з одним камінням «цирконній», проба 585, вагою 2,09 грам, станом на 02.02.2025 становить 5827,34 грн. (П?ять тисяч вісімсот двадцять сім гривень 34 копійки). Ринкова вартість, з урахуванням зносу, золотих сережок, проба 585, вагою 3 грама, станом на 02.02.2025 становить 8390,58 грн. (Вісім тисяч триста дев?яносто гривень 58 копійок);
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 квітня 2025 року за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з відеозаписом до нього, відповідно до якого останні розказали та показали обставини вчинення стосовно них кримінального правопорушення, спосіб, механізм та локалізацію спричинених їм тілесних ушкоджень, а також місце та обсяг викраденого у них майна;
-Висновками судово-медичних експертиз №1115е та №1116е від 24 квітня 2025 року, відповідно до яких локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень а потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідають механізму їх утворення, на які вказують ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту за їх участю;
Суд, оцінюючи безпосередньо досліджені докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 знайшла повне підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження, і доходить висновку, що його умисні дії, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану кваліфіковано правильно.
Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належать до категорії особливо тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_9 раніше не судимий, визнав свою провину у повному обсязі, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК, суд визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину" (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям" (абзац четвертий підпункту 4.2). 
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.
Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. (Постанова ККС ВС від 05.10.2023 у справі №542/26/23).
Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. (Постанова ККС ВС від 14.11.2022 у справі №640/3693/15-к).
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 10.02.2021 року у справі №643/13256/17 та від 27.04.2021 року у справі №520/16394/16-к.
Матеріали справи свідчать, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_9 визнав у повному обсязі, щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надавав логічні та послідовні покази як під час досудового розслідування так і під час розгляду даного кримінального провадження. Жодні розшукові дії органом досудового розслідування у цій справі не вживалися, що свідчить про наявність у обвинуваченої дійсного, а не уявного, жалю про скоєне та його щире каяття.
Статтею 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 69 КК, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частина 1 цього положення надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування статті 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.
У даному випадку, як зазначалось вище, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, передумови, характер та обставини вчинення конкретного кримінального правопорушення, посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме, що останній сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є неповнолітнім, висловлює щирий жаль та сором з приводу скоєного, усвідомлює у повному обсязі та реально, а не абстрактно засуджує свої дії. Судом також враховано й відсутність будь-яких претензій матеріального та/або морального характеру до обвинуваченого та їх позицію щодо покарання, а саме те, що останні не наполягали на призначенні суворого покарання, а також позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, про застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК. Також суд враховує й відомості, які містяться в досудовій доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до яких, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній, а також що виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства, що, у своїй сукупності, суд відносить до обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.
Відтак, обговорюючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення, рівень його суспільної небезпеки, вказані вище дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, молодий вік обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положення ст. 69 КК та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Підстав для застосування положення ст. 75 КК та звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком судом не встановлено.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судових експертиз зброї, дактилоскопічної та товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 витрати на їх проведення на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 травня 2026 року.
У зв`язку з ухваленням судом обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 та призначення покарання у виді позбавлення волі, яке останній має відбувати реально, суд вважає за доцільне продовжити строк дії вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки метою такого продовження, з огляду на стадію кримінального провадження, окрім цілей, зазначених в ст. ст. 131, 177 КПК, є забезпечення виконання обвинувального вироку суду.
Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку ст. 100 КПК.
Керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК та призначити йому покарання, з урахуванням ст. 69 КК, у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК, у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , зарахувати строк його попереднього ув`язнення починаючи з 03 лютого 2025 року по день набрання цим вироком законної сили.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.
На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/5183-БЛ від 04 лютого 2025 року в розмірі 1591 гривні 80 копійок, судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-25/5312-Д від 05 лютого 2025 року у розмірі 1989 гривень 74 копійки, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/10186-ТВ від 14 березня 2025 року в розмірі 3184 гривні 60 копійок та судової товарознавчої експертизи №1300 від 26 травня 2025 року в розмірі 300 гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладені ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року скасувати.
Речові докази, яким визнано:
?спеціальний пакет PSP 2133718, із вмістом; багатозарядний газобалонний пневматичний пістолет моделі «Umarex Smith&Wesson МР40 TS», заводський № НОМЕР_4 ; три сліди папілярних узорів рук та дактилокарту ОСОБА_3 знищити;
?мобільний телефон «Iphone 14 Pro», IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 , сім-карту НОМЕР_8 , ключ та дві банківські карти, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_3 за належністю.
?мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , сережки з металу жовтого кольору та каблучку з металу жовтого кольору з камінцем, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутими за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.
Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_9 та прокурору.

Суддя:         ОСОБА_1