ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 317/1979/26
 
Провадження № 3/317/754/2026
 
18 червня 2026 року м. Запоріжжя 

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 р. о 10:45 годині, гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_2 по автошляху Н-08, 513 км., в Запорізькому районі, Запорізької області, при цьому будучи позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 09.10.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тим самим ОСОБА_1 порушено п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В судове засідання, призначене на 22.04.2026 р. на 08:45 год. правопорушник ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся під підпис під час складення та вручення копії протоколу (а.с.1). Крім того, про розгляд судом протоколу складеного відносно нього, останнього було повідомлено шляхом направлення смс-повідомлення через додаток «Viber» на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником під час складення протоколу, яке ОСОБА_1 отримано, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.15). У зв`язку з неявкою правопорушника розгляд справи було відкладено на 21.05.2026 р. на 08:45 год. 
14.04.2026 р. адвокатом Жебою Є.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, залучивши його у дану справу як представника Демченка О.О. (а.с.16). 
20.04.2026 р. адвокатом Жебою Є.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, залучивши його у дану справу як представника ОСОБА_1 та відкласти судове засідання призначене на 08:45 год. на 22.04.2026 (а.с.19).
21.04.2026 р. клопотання адвоката Жеби Є.О. щодо ознайомлення в матеріали справи та відеозаписом було задоволено судом на що судом здійснено всі технічно можливі заходи для забезпечення дистанційного ознайомлення адвоката з матеріалами справи (а.с.22).
В наступне судове засідання, призначене на 21.05.2026 р. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення смс-повідомлення через додаток «Viber» на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником під час складення протоколу, яке ОСОБА_1 отримано, про що свідчить довідка про доставку повідомлення, а також засобами поштового зв`язку (а.с.27).
20.05.2026 р. адвокатом Жебою Є.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву про відкладення судового засідання призначеного на 08:45 год. на 21.05.2026, через те, що в нього на цю дату та час заплановані слідчі (розшукові) дії в іншому кримінальному провадженні та просив повідомити його про наступну дату та час засобами зв`язку зазначеними у цій заяві (а.с.30). 
Суд, з метою забезпечення права особи задовольнив клопотання адвоката Жеби Є.О. та відклав розгляд справи про адміністративне правопорушення з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення на 18.06.2026 р. на 09:00 год. складеного відносно ОСОБА_1 .
В наступне судове засідання, призначене на 18.06.2026 р. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення смс-повідомлення через додаток «Viber» на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником під час складення протоколу, яке ОСОБА_1 отримано, про що свідчить довідка про доставку повідомлення, (а.с.34).
17.06.2026 р. адвокатом Жебою Є.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу суду вкотре надіслано заяву про відкладення судового засідання призначеного на 09:00 год. на 18.08.2026, через те, що в нього на цю дату та час заплановані слідчі (розшукові) дії в іншому кримінальному провадженні та просив повідомити його про наступну дату та час засобами зв`язку зазначеними у цій заяві (а.с.36).
Вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
В даному випадку, виходячи з вимог ст. 38 КУпАП та дати вчинення ОСОБА_1 правопорушення - 24.03.2026, суд розцінює такі неодноразові клопотання адвоката Жеби Є.О. про відкладення як зловживання своїми правами з метою затягування розгляду справи та уникнення особою притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, оскільки строк накладення адміністративного стягнення спливає 24.06.2026 р. На це вказує той факт, що адвокатом на підтвердження неможливості приймати участь у розгляді справи, належних та допустимих доказів такої неможливості, суду жодного разу до поданих ним заяв не надано, що у сукупності із викладеними вище фактами вказує на спрямованість даних заяв на перенесення судового засідання, саме на створення штучних передумов для відкладення судового засідання, тобто для затягування розгляду справи як однієї із форм зловживання процесуальними правами. 
При цьому, суд звертає увагу на те, що адвокат Жеба Є.О., який представляє інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не позбавлений можливості, в разі неспроможності явки до суду, заявити клопотання, яке має бути подане заздалегідь, про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Також, суд звертає увагу на те, що адвокат Жеба Є.О. після ознайомлення з матеріалами справи мав право навести свої доводи, пояснення та письмові клопотання, з приводу обставин правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , чим останній не скористався. 
Неявку до суду ОСОБА_1 суд вважає способом захисту останнього з метою ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. 
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що особа зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).
Відтак, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, і зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника - адвоката Жеби Є.О.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, кваліфіковане як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. 
Так, провина  ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні підтверджується дослідженими судом доказами: 
- обставинами, викладеними в електронному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 622843 від 24.03.2026, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п.2.1 «а» ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП (а.с.1);
- копією електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 622833 від 24.03.2026, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП;
- рапортом поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП НПУ від 24.03.2026 р. в якому викладені фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема: 24.03.2026 р. о 10 год. 45 хв., за адресою: Запорізький р-н, автодорога Н-08 ними було зупинено ТЗ «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який мешкає  АДРЕСА_1 , який є діючим військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 . В ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній відповів відмовою. Згідно з базою даних «ГСЦ- посвідчення водія» ІТС ІПНПУ, встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 09.10.2025 р. постановою серії ЕНА № 5900233, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Також було встановлено, що гр. ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами. Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол ЕПР 1 №622823 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, протокол ЕПР 1 №622843 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА №6896544 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування не видавався. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Відео з портативного відео реєстратора Motorola solution VB400 475310, 474546 (а.с.5); 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5900233 від 09.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. (а.с.6);
- довідкою інспектора адмінпрактики УПП в Запорізькій області ДПП НПУ, згідно якої за базою даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме ІТС ІПНПУ, ОСОБА_1 має повторність за ст. 126 КУпАП. 09.10.2025 р. складено постанову серії ЕНА № 5900233 ч. 4 ст. 126 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. ОСОБА_1 має посвідчення водія: НОМЕР_4 від 03.07.2013 р. Відповідно обліків «ІТС ІПНПУ» відсутні відомості, щодо реєстрації транспортного засобу «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_2 на території Запорізької області (а.с.7);
- архівом вчинених ОСОБА_1 правопорушень (а.с.8-9);
- копією постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.10.2024 у справі №314/2397/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с.10-11);
- відеозаписом, який міститься на DVD-диску, на якому зафіксовані обставини вчинення правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с.12);
Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026.  Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані події правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
- копією постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 у справі №178/2345/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягненням на користь держави судового збору в розмірі 665,60 грн. (а.с.31);
Зібрані у справах докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за кваліфікуючою ознакою як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. 
Пунктом 2.1 «а» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі  посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 не було дотримано. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.
Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
З електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 622843 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення пункту п.2.1 «а» ПДР України, який визначає, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.
Суд зазначає, що суб`єктом правопорушення за статтею 126 КУпАП є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_2 підтверджується відеозаписами, з яких вбачається, що саме він керував даним транспортним засобом, що також не заперечується самим ОСОБА_1 .
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за вчинення якого останній повинен понести адміністративну відповідальність. 
Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У ч. 2 ст. 33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Тобто, санкція ч. 5 ст. 126 КУАП є безальтернативною санкцією за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічно дослідивши надані суду докази, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, зокрема керування джерелом підвищеної небезпеки, при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Також, судом враховується той факт, що ОСОБА_1 на протязі року притягався за аналогічне правопорушення, що характеризує ОСОБА_1 , як особу схильну до вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи. За таких обставин, ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст. 23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. В матеріалах справи є відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_4 (а.с.7) 
Суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів належності йому на праві приватної власності транспортного засобу транспортного засобу «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_2 , оскільки даний транспортний є не зареєстрованим на території Запорізької області (а.с.7).
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 126, 245, 251, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Одержувач коштів: ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/21081300, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA 708999980313000149000008001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. 
У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, на підставі ст. 308 КУпАП штраф стягується в примусовому порядку у подвійному розмірі.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок., який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: Д.О. Каряка