СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року м. Харків Справа № 905/1653/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Стойка О.В.

розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 (вх. № 5062) про ухвалення додаткового рішення в апеляційному провадженні з розгляду апеляційних скарг фізичної особи – підприємця Ковтун О.М.(вх.№444Д/2), Акціонерного товариства “ПроКредит Банк” (вх.№499Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі №905/1653/20 та апеляційних скарг фізичної особи – підприємця Ковтун О.М.(вх.№480Д/2), фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№501Д/2), Акціонерного товариства “ПроКредит Банк” (вх.№560Д/2) на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі №905/1653/20
за позовом фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни, м. Святогірськ Донецької області, 
до ОСОБА_1 , м. Київ, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства “ПроКредит Банк”, м.Київ, 
про стягнення грошових коштів,
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , м. Київ, 
до 1. фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни, м. Святогірськ Донецької області, 
2. Акціонерного товариства “ПроКредит Банк”, м.Київ,
про визнання договору відступлення права вимоги від 29.10.2018 недійсним

ВСТАНОВИВ: 
Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі №905/1653/20 зустрічний позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни та Акціонерного товариства “ПроКредит Банк” про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 29.10.2018 за рамковою угодою №FW401.504 від 29.10.2012, укладеного між Акціонерним товариством “ПроКредит Банк” та фізичною особою-підприємцем Ковтун Оленою Михайлівною задоволено. 
Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 29.10.2018 за рамковою угодою №FW401.504 від 29.10.2012, укладений між Акціонерним товариством “ПроКредит Банк” та фізичною особою-підприємцем Ковтун Оленою Михайлівною, РНОКПП НОМЕР_1 . Стягнуто з фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни на користь Шиліної Олени Борисівни відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1135 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства “ПроКредит Банк” на користь Шиліної Олени Борисівни відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1135 грн. 
У задоволенні первісних позовних вимог фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Акціонерного товариства “ПроКредит Банк”, про стягнення 50118,15 грн - відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі №905/1653/20 стягнуто з фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19225 грн та з Акціонерного товариства “ПроКредит Банк” на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19225 грн. 
У задоволенні іншої частини витрат Шиліної Олени Борисівни на професійну правничу допомогу відмовлено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі №905/1653/20 залишено без змін.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі №905/1653/20 залишено без змін. 
У відзивах Шиліної О.Б. на апеляційні скарги ОСОБА_2 та АТ «ПроКредит Банк» повідомлено суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з витрат на правничу допомогу у орієнтовному (попередньому) розмірі, що становить не менше семи розмірів мінімальної заробітної плати і при цьому фактичний розмір витрат на правничу допомогу може бути змінено залежно від обсягу фактично наданої правової допомоги, кількості підготовлених процесуальних документів, зібраних доказів, участі представника в судових засіданнях та інших процесуальних дій у справі і на підставі ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України заявляє, що докази фактично понесених витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення. 
04.05.2026 від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на її користь з відповідачів за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з апеляційним переглядом справи в розмірі 54800 грн, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанов не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат заявника на професійну правничу допомогу, у відзивах на апеляційні скарги заявником у відповідності до вимог ч. 8 статті 129 ГПК України були зроблені заяви про те, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення й відповідні докази додано до заяви про ухвалення додаткового рішення.
Згідно з витягом з протоколу передачі справи раніш визначеному складу суду від 04.05.2026 справу № 905/1653/20 було передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 прийнято заяву відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) -  ОСОБА_1 (вх. № 5062) про ухвалення додаткового рішення та ухвалено здійснити її розгляд без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам за зустрічним позовом строк для надання письмових пояснень або заперечень з приводу заяви з доказами надсилання їх копії заявнику до 11.05.2026 (кінцева дата для надходження безпосередньо до суду). 
11.05.2026 від Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» надійшли заперечення на заяву Шиліної Олени Борисівни про ухвалення додаткового рішення ( вх. № 5300), в яких просить залишити вказану заяву без задоволення, посилаючись на те, що:
- Шиліною О.Б. не дотримано процедуру подання доказів понесення судових витрат, яка визначена частиною 8 ст.129, ст.221 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до закінчення судових дебатів вона не подавала заяву про неможливість з поважних причин до закінчення судових дебатів подати докази понесених нею судових витрат, у той час як згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 та від 04.06.2025 у справі № 912/2005/24, у випадку, коли докази на підтвердження розміру судових витрат фізично існували на момент закінчення судових дебатів, однак були подані після ухвалення судового рішення, без обґрунтування поважних причин їх неподання у встановлений процесуальний строк, суд відмовляє у задоволенні заяви про їх відшкодування;
- заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 54800 грн є неспівмірним із часом, витраченим адвокатом на надання послуг та їх обсягом, враховуючи, що під час апеляційного перегляду справи було проведено одне судове засідання, яке тривало з 10:54 до 11:23 (30хв.), а підготовка відзиву на апеляційні скарги тривала не більше одного робочого дня, і при цьому в акті наданих послуг від 08.04.2026 вказано про те, що за 1 день (08.04.2026) протягом 16 годин було підготовлено 2 відзива на апеляційні скарги ФОП Ковтун О.М. та АТ «ПроКредит Банк», у той час як в підсистемі «Електронний суд» відсутні документи, які б були відправлені до суду 08.04.2026, а є відзив від 11.04.2026 на апеляційну скаргу ФОП Ковтун О.М., з урахуванням чого Шиліною О.Б. в акті наданих послуг безпідставно продубльовано запис про підготовку відзиву та запис про участь адвоката у 2-х судових засіданнях;
- у даному випадку необхідно враховувати вимоги ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням того, що спір виник внаслідок неправильних дій заявника - непогашення заборгованості за кредитним договором, оскільки, якщо б заявниця вжила б заходи щодо погашення простроченої кредитної заборгованості, то Банк не відступав би право вимоги за кредитним договором.
Згідно з витягом з протоколу повторного розподілу справи між суддями від 14.05.2026, у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В. справу № 905/1653/20 було передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Стойка О.В.
Розглянувши заяву Шиліної О.Б. (вх. № 5062) про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За приписами статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно зі статтею 123 Господарського процессуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші ніж судовий збір судові витрати покладаються: 
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до абзацу “в” п. 4 ч. 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки за результатами апеляційного перегляду залишено без змін рішення суду першої інстанції про відмову в первісному позові ФОП Ковтун О.М. до ОСОБА_1 та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ФОП Ковтун О.М. та АТ “ПроКредит Банк”, з огляду на положеня ч. 4 статті 129 ГПК України, розмір обґрунтованих витрат Шиліної О.Б. на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладається на ФОП Ковтун О.М. та АТ “ПроКредит Банк” порівну. 
Оскільки питання розподілу судових витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції , не було вирішено при ухваленні судових рішень у даній справі, через те, що докази понесення витрат в порядку ч. 8 статті 129 ГПК України, Шиліною О.Б. в повному обсязі подано протягом 5-ти днів після ухвалення постанов, зазначене питання має вирішуватись шляхом ухвалення додаткової постанови.
Відповідно до положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2).
Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 1 статтею 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Як зазначено вище, у відзивах Шиліної О.Б. на апеляційні скарги ОСОБА_2 та АТ «ПроКредит Банк» повідомлено суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з витрат на правничу допомогу у орієнтовному (попередньому) розмірі, що становить не менше семи розмірів мінімальної заробітної плати і при цьому фактичний розмір витрат на правничу допомогу може бути змінено залежно від обсягу фактично наданої правової допомоги, кількості підготовлених процесуальних документів, зібраних доказів, участі представника в судових засіданнях та інших процесуальних дій у справі і на підставі ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України заявляє, що докази фактично понесених витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду. 
Заяву з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу подано у встановлений ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк-04.05.2026.
До заяви долучено у копіях: договір про надання правничої допомоги б/н від 04.08.2025 з додатковими угодами №№1,3 до нього; акти виконаних робіт: №INV-000370 від 08.04.2026, №INV-000392 від 30.04.2026, платіжні інструкції від 09.04.2026 № 8411-6700-7761-7151, від 03.05.2026 № 04РХ-ТСВМ-Р36Т-Н860; рішення Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018; рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.08.2021.
В Актах виконаних робіт наведено детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги. 
Отже, Шиліною О.Б. у відповідності до вимог ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів зроблено заяву про подання доказів судових витрат у зв`язку з апеляційним переглядом справи №905/1653/20 та реалізовано таке у встановлений процесуальним законом строк. 
Разом з цим додані до заяви про ухвалення додаткового рішення документи датовані до моменту ухвалення постанов суду апеляційної інстанції від 29.04.2026, крім акту виконаних робіт №INV-000392 від 30.04.2026, який відповідно до змісту наявних в ньому відомостей, був створений та підписаний між клієнтом і адвокатом після ухвалення постанов, а також платіжна інструкція від 03.05.2026 № 04РХ=ТСВМ-Р36Т-Н860. 
Вказаний акт підтверджує фактичне виконання адвокатом погоджених з клієнтом послуг за договором про надання правової допомоги (участь у судових засіданнях), отже, відповідач вчасно (до судових дебатів) повідомив про те, що докази будуть подані після ухвалення судового рішення, з урахуванням того, що остаточний підсумок наданої правової допомоги може бути підведений за результатами отримання позитивного судового рішення (на користь відповідача).
У зв`язку з викладеним, доводи АТ "ПроКредит Банк" про порушення Шиліною О.Б. процедури подання доказів понесення судових витрат спростовуються матеріалами справи, адже деякі з доказів заявник отримав лише після ухвалення господарським судом апеляційної інстанції постанов та одним пакетом подав докази понесених витрат, у тому числі, яких не існувало на час ухвалення рішення, попередньо заявивши про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення до закінчення судових дебатів, що повною мірою узгоджується з наведеними вище положеннями Господарського процесуального кодексу України та жодним чином не суперечить позиціям Верховного Суду, на які посилається відповідач.
Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом у постановах від 25.03.2025 у справі №910/11352/24 та від 03.02.2026 у справі №910/15746/24. 
Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частин 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Як зазначено вище, 11.05.2026 від Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» надійшли заперечення на заяву Шиліної Олени Борисівни про ухвалення додаткового рішення ( вх. № 5300), в яких Банк просить залишити вказану заяву без задоволення, посилаючись, серед іншого, на те, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 54800 грн є неспівмірним із часом, витраченим адвокатом на надання послуг та їх обсягом, враховуючи, що витрати стосуються під час апеляційного перегляду справи було проведено одне судове засідання, яке тривало з 10:54 до 11:23 (30хв.), а підготовка відзиву на апеляційні скарги тривала не більше одного робочого дня, і при цьому в акті наданих послуг від 08.04.2026 вказано про те, що за 1 день (08.04.2026) протягом 16 годин було підготовлено 2 відзива на апеляційні скарги ФОП Ковтун О.М. та АТ «ПроКредит Банк», у той час як в підсистемі «Електронному суд» відсутні документи, які б були відправлені до суду 08.04.2026, а є відзив від 11.04.2026 на апеляційну скаргу ФОП Ковтун О.М., з урахуванням чого Шиліною О.Б. в акті наданих послуг безпідставно продубльовано запис про підготовку відзиву та запис про участь адвоката у 2-х судових засіданнях.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що окрім вказаного критерію співмірності, суд має оцінити відповідні витрати на предмет їх реальності. 
Як зазначалось вище, згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
У цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” установлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, зокрема те, що вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами  статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу). 
З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2025 між Адвокатським бюро “Валентина Шафоростова” та Шиліною О.Б. укладено договір про надання правничої допомоги.
Бюро зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.1.1 договору).
Обсяг правничої допомоги може бути деталізований додатковою угодою до цього договору (п.1.2 договору).
Цим договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються (п.2.1 договору).
Безпосереднє надання правничої допомоги за цим договором здійснюється адвокатом Шафоростовим Валентином Олександровичем (п.2.2 договору).
Клієнт надає згоду бюро на свій розсуд залучати до виконання цього договору інших адвокатів (адвокатських бюро, адвокатських об`єднань). Бюро залишається відповідальним перед клієнтом за виконання договору з боку залучених адвокатів (адвокатських бюро, адвокатських об`єднань) (п.2.3 договору).
Клієнт надає згоду бюро на свій розсуд залучати до виконання договору на умовах субпідряду фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб. Бюро залишається відповідальним перед клієнтом за виконання договору з боку залучених на умовах субпідряду фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб (п.2.4 договору).
Умови сплати гонорару та інші умови надання правничої допомоги визначаються додатковою угодою до договору (п.3.1 договору).
Сторони мають право скласти акт наданої правничої допомоги (акт виконаних робіт) (п.3.2 договору).
Клієнт має право сплачувати гонорар, фактичні витрати бюро безпосередньо на рахунки третіх осіб (субпідрядників) залучених бюро до виконання договору на підставі та в порядку п. 2.3., 2.4. цього договору (п.3.3 договору).
Бюро має право сплачувати від імені та/або в інтересах клієнта судовий збір, судові витрати, збори, будь-які інші витрати з наступним їх відшкодуванням на користь бюро або без їх відшкодування. Витрати на оплату судового збору не входять у розмір гонорару та відшкодовуються окремо (п.3.4 договору).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання. Договір може бути підписаний електронними цифровими підписами відповідно до Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”. Цей Договір має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін. Договір діє з дня його підписання та до дня його припинення у порядку встановленому законодавством України. Сторони мають право в односторонньому порядку розірвати цей договір шляхом направлення листа на адресу один одного вказану у цьому договорі. Сплачений гонорар не підлягає поверненню у разі розірвання договору в односторонньому порядку (п.4.1 договору).
Акти наданої правничої допомоги (акти виконаних робіт), додаткові угоди до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані двома сторонами. Сторони мають право підписувати акти наданої правничої допомоги (акти виконаних робіт), додаткові угоди до цього договору за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП, КЕП) відповідно до Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” (п.4.2 договору).
20.03.2026 між Адвокатським бюро “Валентина Шафоростова” та Шиліною О.Б. укладено додаткову угоду № 3 до зазначеного Договору про надання правової допомоги.
У пункті 1 цієї Додаткової Угоди сторони погодили обсяг правової допомоги Клієнту у вигляді представництва його інтересів у справі 905/1653/20, яке передбачає підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Ковтун О.М. на рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі № 905/1653/20 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі № 905/1653/20.
При цьому зазначено, що за виконання доручення, визначеного у пункті 1 цієї Додаткової угоди, гонорар є погодинним та складає 2 550 грн за 1 годину, тривалість виконання відповідного доручення становить 8 годин, з урахуванням чого загальний розмір гонорару за виконання цього доручення складає 20 400 грн. Строк виконання доручення становить строк, що визначений судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду від 19.03.2026, а саме до 13.03.2026. 
У пункті 2 цієї Додаткової Угоди сторони погодили обсяг правової допомоги Клієнту у вигляді представництва його інтересів у справі 905/1653/20, яке передбачає підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк» на рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі № 905/1653/20 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі № 905/1653/20.
При цьому зазначено, що за виконання доручення, визначеного у пункті 2 цієї Додаткової угоди гонорар є погодинним та складає 2 550 грн за 1 годину, тривалість виконання відповідного доручення становить 8 годин, з урахуванням чого загальний розмір гонорару за виконання цього доручення складає 20 400 грн. Строк виконання доручення становить строк визначений судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду від 19.03.2026, а саме до 13.03.2026. 
В п. 3 Додаткової угоди сторони зазначили, що вони погодили обсяг правової допомоги Клієнту у вигляді участі у судових засіданнях при розгляді справи № 905/1653/20 у Східному апеляційному господарському суді та гонорар за виконання цього доручення, який є фіксованим та складає 7 000 грн за одне призначене судове засідання незалежно від його тривалості зі строком оплати - не пізніше трьох днів після виконання відповідного доручення.
В акті виконаних робіт №INV-000370 від 08.04.2026, підписаному АБ «Валентина Шафоростова» та Шиліною О.Б. зазначено про надання Адвокатським бюро Клієнту наступних послуг з правничої допомоги:
- підготовка 08.04.2026 і подача відзиву на апеляційну скаргу ФОП Ковтун О.М. на рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі № 905/1653/20 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі № 905/1653/20. Тривалість надання послуги -8 годин, погодинна вартість -2550/год, загальна вартість -20 400 грн;
- підготовка 08.04.2026 і подача відзиву на апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк» на рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі № 905/1653/20 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі № 905/1653/20. Тривалість надання послуги - 8 годин, погодинна вартість - 2550/год, загальна вартість - 20 400 грн;
Всього до сплати 40 800 грн. 
В акті виконаних робіт №INV-000392 від 30.04.2026, підписаному АБ «Валентина Шафоростова» та Шиліною О.Б., зазначено про надання Адвокатським бюро Клієнту наступних послуг з правничої допомоги:
- представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у справі № 905/1653/20, призначеному на 29.04.2026 о 10 год відповідно до п. 3 Додаткової угоди від 20.03.2026 до Договору про надання правової допомоги, вартістю 7 000 грн;
- представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у справі № 905/1653/20, призначеному на 29.04.2026 о 10 год 30 хв відповідно до п. 3 Додаткової угоди від 20.03.2026 до Договору про надання правової допомоги, вартістю 7 000 грн;
Всього до сплати 14 000 грн.
Загальна сума витрат на правову допомогу за вказаними актами складає 54 800 грн.
Зазначені в Актах суми сплачено Шиліною О.Б. Адвокатському бюро «Валентина Шафоростова» за платіжними інструкціями від 09.04.2026 № 8411-6700-7761-7151 та від 03.05.2026 № 04РХ-ТСВМ-Р36Т-Н860 .
Оцінюючи заявлений Шиліною О.Б. до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на відповідність встановленим статтею 126 Господарського процесуального кодексу України критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності, з урахуванням складності справи, колегія суддів зазначає, що зазначені в Актах послуги та їх вартість в значній частині вказаним критеріям не відповідають.
Так, складення і подання адвокатом суду апеляційної інстанції від імені Шиліної О.Б. двох відзивів на апеляційну скаргу ФОП Ковтун О.М. та на апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк» на рішення Господарського суду Донецької області від 10.02.2026 у справі № 905/1653/20 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2026 у справі № 905/1653/20 із їх надсиланням ФОП Ковтун О.М. та АТ «ПроКредит Банк» підтверджується наявними у матеріалах справи паперовими копіями відповідних відзивів (т. 12 а.с. 148-153, 160-166), що були сформовані в електронному вигляді у підсистемі «Електронний суд», на яких канцелярією суду проставлено вхідні номера (4085,4086) та квитанціями про надсилання відзивів до електронних кабінетів інших учасників (т. 12 а.с. 155,157, 168,170), у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи заперечень АК «ПроКредит Банк» на заяву Шиліної О.Б. щодо безпідставного дублювання в Акті виконаних робіт №INV-000370 від 08.04.2026 послуги зі складання відзиву з посиланням на те, що в підсистемі «Електронний суд» наявний лише відзив на апеляційну скаргу ФОП Ковтун О.М. від 11.04.2026 та відсутній відзив на апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк». При цьому зазначення в Акті дати складання і подання відзивів 08.04.2026, яка не відповідає даті формування їх в підсистемі «Електронний суд», не спростовує реальність надання послуг зі складання відповідних процесуальних документів та не може бути підставою для відмови у відшкодування витрат , понесених Шиліною О.Б. на оплату відповідної послуги адвоката, враховуючи при цьому недопустимість прояву надмірного формалізму у цьому питанні.
Зазначені в акті виконаних робіт №INV -000392 від 30.04.2026 послуги з представництва інтересів Клієнта у двох судових засіданнях у справі № 905/1653/20, призначених на 29.04.2026, підтверджується наявними у матеріалах справи протоколами відповідних засідань в окремих апеляційних провадженнях з розгляду апеляційних скарг на основне рішення та апеляційних скарг на додаткове рішення в підсистемі відеоконференцзв`язку із відеозаписом,в яких зафіксовано тривалість судових засідань: з 10 год 12 хв до 10 год 49 хв та з 10 год. 53 хв до 11 год 23 хв відповідно, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи заперечень АК «ПроКредит Банк» на заяву Шиліної О.Б. щодо безпідставного дублювання в Акті виконаних робіт послуги щодо участі адвоката в судовому засіданні з посиланням на те, що в рамках апеляційного перегляду даної справи проводилось лише одне судове засідання тривалістю 30 хв.
Разом з цим зазначений в Акті виконаних робіт №INV-000370 від 08.04.2026 розмір витрат на складання відзивів на апеляційні скарги - 40 800 грн очевидно не відповідає реальному часу, витраченому адвокатом на їх складання, з урахуванням того, що дана справа хоча і є складною, але за характером спірних правовідносин, обсягом доказів не є справою великої складності, а також того, що відповідні процесуальні документи подані вже в суді апеляційної інстанції за наявності сформованої та викладеної учасниками справи правової позиції в заявах по суті справи в суді першої інстанції.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18 зауважив, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у касаційному(апеляційному) порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання, яким потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.
Адвокат Шафоростов В.О. здійснював представництво інтересів ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанцій за тим самим договором про надання правової допомоги, що свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення під час апеляційного розгляду справи, враховуючи, що повторне здійснення аналізу обставин спірних правовідносин у справі № 905/1653/20 не потребувала значних зусиль, а доводи відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення за своїм змістом дублюють доводи, що наводились в суді першої інстанції, а тому колегія суддів вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складення відзивів на апеляційні скарги явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.
З тих самих міркувань колегія суддів зазначає про завищений розмір послуги з участі адвоката в судових засіданнях суду апеляційної інстанції 29.04.2026.
При цьому колегія суддів враховує, що у даному випадку Шиліною О.Б. заявлено до розподілу витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з апеляційним розглядом справи в розмірі 54 800 грн, який значно перевищує відшкодований їй додатковим рішенням від 06.03.2026 розмір витрат при розгляді цієї справи в суді першої інстанції-38450 грн, що з урахуванням вищенаведеного, свідчить про явну неспівмірність заявленого позивачем в суді апеляційної інстанції розміру відповідних витрат.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованим у відповідності до положень 126 Господарського процесуального кодексу України є розмір витрат позивача за зустрічним позовом на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним розглядом справи, 20 000 грн, який підлягає покладенню на відповідачів за зустрічним позовом порівну.
Щодо посилання АТ “ПроКредит Банк” на необхідність врахування вимог ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням того, що спір виник внаслідок неправильних дій заявника - непогашення заборгованості за кредитним договором, якщо б заявниця вжила б заходи щодо погашення простроченої кредитної заборгованості, то банк не відступав би право вимоги за даним кредитним договором, колегія суддів зазначає про його необґрунтованість, з огляду на те, що вказаною нормою встановлено право, а не обов`язок суду покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору за наявності обставин зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, у той час як з матеріалів справи таких обставин не вбачається.
Зокрема відсутні будь-які дії Шиліної О.Б. та її представника щодо зловживання процесуальними правами, у той час як спір ініційовано саме ФОП Ковтун О.М. шляхом подання первісного позову на підставі укладеного нею з АТ “ПроКредит Банк” договору про відступлення права вимоги від 29.10.2018, зміст якого суперечить чинному законодавству, що й стало підставою для подання Шиліною О.Б. зустрічного позову про визнання цього договору недійсним, який судом задоволено через його обгрунтованість, з чого у свою чергу вбачається, що спір саме між сторонами у даній справі не виникав би без неправомірних дій ФОП Ковтун О.М. та АТ “ПроКредит Банк” з укладення договору, визнаного недійсним в рамках цієї ж справи, навіть за обставин порушення Шиліною О.Б. умов кредитного договору, стягнення заборгованості за яким є предметом первісного позову.
При цьому як обґрунтовано зазначив представник Шиліної О.Б., розгляд справи тривав з 2020 року, у зв`язку з чим Шиліна О. Б. вимушено захищалась та несла витрати на оплату правничої допомоги через подання первісного позову і така тривалість спору зумовлена саме позицією та процесуальною поведінкою відповідачів, які, маючи реальну можливість припинити спір (відмовитись від безпідставних вимог або визнати зустрічний позов), наполегливо підтримували безпідставні доводи щодо дійсності оспорюваного договору, а отже повинні нести негативні процесуальні наслідки своєї позиції, зокрема у вигляді відшкодування понесених витрат.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Суд 
УХВАЛИВ :
Заяву фізичної особи Шиліної Олени Борисівни (вх. № 5062) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Ковтун Олени Михайлівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства “ПроКредит Банк” (03115, м.Київ, пр.Берестейський, б. 107-а, код ЄДРПОУ 21677333) на користь Шиліної Олени Борисівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн.
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Тарасова 

Суддя О.О. Крестьянінов 

Суддя О.В. Стойка