УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

30 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №480/394/26
адміністративне провадження № К/990/17694/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу керівника Сумської обласної прокуратури
на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2026 року
у справі №480/394/26
за позовом Першого заступника керівника Сумської окружної прокуратури ОСОБА_1 
до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, 
треті особи: Верхньосироватський ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, Великобобрицький ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Перший заступник керівника Сумської окружної прокуратури Колобилін Максим Васильович в інтересах держави звернувся до адміністративного суду з позовом до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, треті особи - Верхньосироватський ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, Великобобрицький ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відділу освіти, культури, молоді та спорту Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області щодо ненарахування та невиплати випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності Великобобрицький ліцей Верхньосироватської сільської ради та опорного закладу Верхньосироватський ліцей Верхньосироватської сільської ради, які мали статус дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року №2342-IV (далі - Закон №2342-IV);

- зобов`язати відділ освіти, культури, молоді та спорту Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області вчинити дії щодо нарахування та виплати випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності Великобобрицький ліцей Верхньосироватської сільської ради та опорного закладу Верхньосироватський ліцей Верхньосироватської сільської ради, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбаченої частиною сьомою статті 8 Закону №2342-IV.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року позов повернуто особі, яка його подала.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2026 року, змінено мотивувальну частину ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі №480/394/26 залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, керівник Сумської обласної прокуратури 15 квітня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

У касаційній скарзі прокурор зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 46, 51, 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), статей 1, 5, 8, 25 Закону України «Про охорону дитинства», статей 8, 25 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року №2342-IV (далі - Закон №2342-IV) та з порушенням положень статей 2, 5, 9, 53, 54, пункту 1 частини четвертої статті 169, статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при визначенні підстав для представництва інтересів держави, без урахування висновків з питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2019 року у справі №810/2763/17, а також постанові Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі №164/1907/16-а, від 30 березня 2023 року у справі №160/12744/22.

Крім того, покликається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII і статті 13 КАС України.

Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року позовну заяву Першого заступника керівника Сумської окружної прокуратури Колобиліна Максима Васильовича в інтересах держави до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, треті особи - Верхньосироватський ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, Великобобрицький ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи повернуто особі, яка її подала.

Суд першої інстанції виходив з того, що прокурор фактично звертається не в інтересах держави, а в інтересах громадян (дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), що не передбачено положеннями Конституції України.

Суд також зазначив, що прокурор у цій справі не виконав вимоги законодавства щодо обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави та не дотримався встановленого процесуальним законодавством порядку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції, постановою від 20 березня 2026 року змінюючи ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року з підстав і мотивів повернення позовної заяви, виходив з того, що прокурор не може бути альтернативним суб`єктом звернення до суду. Захист прав дітей-сиріт покладено законом на органи опіки та піклування та служби у справах дітей. На переконання апеляційного суду прокурор не довів, що ці органи не здійснюють або неналежним чином здійснюють свій обов`язок, а також не обґрунтував, у чому саме полягає інтерес держави у справі, яка фактично стосується приватних інтересів конкретних випускників.

Суд також зазначив, що надмірна формалізація підстав для звернення прокурора не повинна перешкоджати захисту суспільно значущих інтересів. Якщо прокурор належним чином обґрунтував бездіяльність уповноваженого органу або довів, що цей орган сам є порушником прав, повернення позовної заяви з формальних міркувань є неправомірним. Ухвала суду першої інстанції була змінена саме в частині мотивів, підтверджуючи право прокурора на представництво інтересів держави за умови дотримання принципу субсидіарності.

У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що правовідносини подібні до тих, що склалися у справі, що розглядається, вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Так, у постанові від 19 березня 2024 року у справі №340/11/23 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що обраний прокурором спосіб звернення до суду в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Петрівської селищної ради з посиланням на перший виключний випадок (якщо захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження) не спрямований на захист інтересів держави у сфері охорони дитинства у сфері соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

У зазначеній постанові Верховний Суд констатував, що поданий прокурором позов направлений на захист прав конкретно визначених осіб, у спосіб фактично надання правничої допомоги таким особам, що не узгоджується із Конституцією України та європейськими стандартами в частині повноважень, якими наділений прокурор щодо представництва прокурором інтересів держави в суді та свідчить про намагання прокурора повернутись до так званого «загального нагляду» (нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина; нагляду за додержанням законів із цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами).

Водночас, Верховний Суд у цій постанові зазначив, що прокурор у справі №340/11/23 не виконав вимоги законодавства щодо обґрунтування наявності підстав для представництва та не дотримався встановленого процесуальним законодавством порядку звернення до суду та вказав на відсутність підстав для відступу від правових висновків, сформованих Верховним Судом у постановах від 18 листопада 2021 року у справі №140/4953/20, від 07 серпня 2023 року у справі №120/2940/23, від 11 жовтня 2023 року у справі №120/6160/23 та від 31 жовтня 2023 року у справі №480/1729/23, у яких зазначено про те, що прокурор, звертаючись із позовом до суду на захист прав та інтересів фізичних осіб, які ним вказані у позовній заяві та які, на його переконання, незаконно були позбавлені наданих державою гарантій у сфері захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, фактично звертається не в інтересах держави, а в інтересах громадянина.

За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для повернення позову Першого заступника керівника Сумської окружної прокуратури, оскільки прокурор у цій справі не виконав вимоги законодавства щодо обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави та не дотримався встановленого процесуальним законодавством порядку звернення до суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що оскаржувані судові рішення ухвалені ними з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За викладених обставин Суд вважає, що касаційну скаргу керівника Сумської обласної прокуратури слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Подібна позиція щодо визнання за аналогічних обставин, викладених у касаційній скарзі прокурора, необґрунтованими висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 04 червня 2024 року у справі №360/1150/23, від 11 жовтня 2024 року у справі №440/11098/23, від 04 листопада 2024 року у справі №140/30509/23, від 30 травня 2025 року у справі №160/6573/25.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Сумської обласної прокуратури на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2026 року у справі №480/394/26 за позовом Першого заступника керівника Сумської окружної прокуратури ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, треті особи - Верхньосироватський ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, Великобобрицький ліцей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

С.М. Чиркін